DL. SMITH MERGE LA WASHINGTON
Traducerea ºi Adaptarea: RRZXXX
Numele, personajele ºi întâmplãrile din film sunt fictive.
Orice asemãnare cu realitatea, e pur întâmplãtoare.
Senatorul Samuel Foley a murit acum un minut la Saint Vincent's.
Lângã el s-a aflat partenerul sãu politic, senatorul Joseph Paine.
Centrala, sunt Joseph Paine. Vreau legãtura cu reºedinþa guvernatorului, în Jackson City.
Alo ! Joe !
Nu !
E un moment tare prost.
Sunã-l pe Jim Taylor. Spune-i cã vin acasã disearã.
- Da, Joe, imediat. - Ce este ?
- A murit Sam Foley. - Doamne !
ªi-a gãsit sã moarã tocmai acum !
- Pe cine suni în toiul nopþii ? - Pe Taylor, dragã.
- Ce este, Happy ? - Sam Foley a murit în seara asta.
Ce pãcat !
Nu te ambala, Happy. Vine ºi Paine ?
Da, Jim.
Da, Jim !
- Ar crãpa, de i-ai spune vreodatã "nu". - Dragã, nu e de glumit.
Trebuie sã numesc un nou senator.
Guvernatorul se va întâlni cu toate comisiile.
- Spune-i cã eu nu mai aºtept. - Da, domnule.
Probabil Taylor e înãuntru, îi spune ce sã facã.
Spune-le sã aºtepte. Îi primesc imediat.
Nu mai pot sã-i amân pe oamenii ãºtia.
Au de spus ceva despre cel ce-i va lua locul lui Foley.
- Sunt sigur cã au un candidat. - Liniºteºte-te, Happy !
Nu mai fi panicos.
Du-te ºi spune-le lui Jim Taylor si lui Joe Paine, cã mai au un minut ca sã se hotãrascã.
- Spune-i tu lui Jim Taylor. - O sã-i spun.
E timpul sã-i spun vreo douã lui Jim Taylor.
Dacã tu ºi Joe mai trageþi mult de timp, mã întâlnesc cu comisiile.
- Te întâlneºti când vom termina. - Bine, Jim, dar grãbeºte-te !
O sã ne grãbim.
I-ai spus-o, Happy !
Jim, având afacerea cu barajul de la Willet Creek,
n-aº vrea ca cel ce-i ia locul lui Foley, sã punã întrebãri incomode.
- Trebuie sã fim foarte siguri de el. - De aceea îl propun pe Horace Miller.
El va asculta de noi.
Sã presupunem cã lãsãm moartã afacerea cu barajul.
Sã presupunem cã amânãm pânã la urmãtoarea sesiune a Congresului.
- Sau renunþãm de tot. - Asta ar fi o crimã, Joe.
Dupã toatã munca depusã ?
Îngropi afacerea în legea deficitelor, aºa cum vrei tu,
obþii aprobarea, apoi va merge mai departe...
E floare la ureche.
Meritã riscul unui scandal, acum, cã avem un om nou în Senat ?
Dacã meritã riscul ? Ce e cu tine, Joe ?
Fiind ºi tu implicat, nu mi-aº asuma nici un risc,
mai ales cã ai o reputaþie bunã în Senat.
Uite...
Uite ce campanie þi-am fãcut, în toate ziarele mele.
- Cam obscurã, nu þi se pare ? - Nu ºtiu, poate...
La urma urmei, tu eºti omul raþional din Vest, pentru alegerile naþionale.
La Congres se poate întâmpla orice.
Dacã e posibil ceea ce spui, de ce nu renunþãm la treaba cu barajul ?
Nu putem, Joe !
Am cumpãrat în secret terenul din jurul barajului, ºi l-am trecut pe nume fictive.
Dacã amânãm sau renunþãm acum, se va face o investigaþie.
Se va afla cã urmeazã sã-l vindem statului sub nume false.
Cel mai bine ar fi sã accelerãm treaba asta ºi sã terminãm odatã cu ea.
Bine, numeºte-l pe Miller, dacã eºti sigur de el.
Nu-þi face griji, o sã ne asculte. Vino !
Încã un minut !
Þi-am gãsit omul. Horace Miller.
- Horace Miller ? - O marionetã !
- Horace o sã joace ca o focã dresatã. - Ce þi-am spus eu, Joe ?
Dacã propun un mãscãrici ca Miller...
Din anumite motive, trebuie sã fie el, ai înþeles ?
Acum fã anunþul. Haideþi !
Dar mai întâi trebuie sã mã întâlnesc cu comisiile alea furioase !
Sã lucrãm pentru armonie !
Trecând în revistã candidaþii care ar putea ocupa fotoliul de senator,
am remarcat un nume: onorabilul Horace Miller !
E un mãscãrici ! E marioneta lui Taylor !
Vã rog !
Comitetul Noilor Cetãþeni nu va accepta !
- Deci, au propus ei un candidat ? - Pe cine ?
- N-o sã-þi placã, Jim. - Cine e ?
- Henry Hill. - Zãpãcitul ãla ?
- Trebuia sã respingi ideea... - N-am putut, Jim.
- Oamenii ãia erau... - Las-o baltã, nu-i bãga în seamã.
- Oamenii ãia erau hotãrâþi. Dacã... - Am zis sã nu-i mai bagi în seamã !
Horace Miller va intra în Senat, ºi cu asta, basta !
Nu-l voi numi pe Horace Miller.
- Nu ? - Nu.
N-am sã te las sã-mi distrugi fãrã milã viitorul meu politic.
Viitorul tãu politic ? Eu þi l-am fãcut cadou !
Nici nu-þi dai seama ce repede aº putea sã þi-l iau.
Ai tupeul sã-þi faci griji pentru viitorul tãu, când suntem la ananghie ?
Miller e omul !
Bunã seara, tatã !
- Ce e, tatã, te enerveazã ? - Ce sã mã enerveze ?
Eºti în mare încurcãturã.
Îl alegi pe Henry Hill, sau...
- Nu, îl alege pe Horace Miller, sau... - Peter !
Eu n-aº numi o jigodie ca Miller, orice ar spune Taylor.
Ce legãturã are Taylor cu asta ?
Doar el trage sforile, nu ?
Nu voi purta conversaþii de genul ãsta la cinã.
Ce-ar fi sã-i asculþi ?
Sunt sigur cã ei ar ºtii pe cine sã numesc.
- E simplu. Pe Jefferson Smith. - Poftim ?
- Ar fi cel mai bun ca senator. - Ar trebui sã fie preºedinte.
- Îmi place Jeff Smith. - ªi mie !
ªi þie ? Vãd cã toþi aþi auzit de el.
Iertaþi-mi ignoranþa, dar eu habar n-am cine e Jefferson Smith !
- E ºeful Tinerilor Pãdurari ! - E un bãiat ?
Nu, tatã, Jeff e bãrbat. Jeff Smith.
E cel mai mare expert în animale sãlbatice...
Acum e cel mai mare erou pe care l-am avut.
Peste tot e pe prima paginã.
N-ai citit despre incendiul din pãdurea din jurul lacului Sweetwater ?
Ba da. Ce e cu el ?
- Jeff l-a stins de unul singur. - De unul singur ?
- Dacã vrei cu adevãrat un senator... - Nu vreau nici un senator !
- Terminaþi cu prostiile ! - E cel mai mare american !
ªtie pe dinafarã ce a spus George Washington.
ªi în "D'ale..." gãseºti cele mai tari chestii.
- Ce "D'ale..." ? - "D'ale bãieþilor".
E ziarul lui Jeff. El îl tipãreºte. Uite-l !
Toþi îl citesc. Toþi copiii din þarã.
- Sã-þi citesc... - Peter !
N-am chef sã ascult prostii copilãreºti.
Prostii ?
- Þi-e fricã ! - N-ai putea gãsi ceva mai bun !
- Mai bun decât ce ? - Decât Jeff ca senator.
Emma, te rog !
- Vrei sã ieºi din belea, nu ? - Vrei voturi, nu ?
Sunt 50.000 de copii, cu doi pãrinþi fiecare.
- Dacã vrei sã faci ceva bun... - Dacã vrei sã fii bãrbat...
Pânã aici !
Nu voi fi subminat de proprii mei copii, în propria mea casã !
Am nervii întinºi la maxim !
Henry Hill... Horace Miller...
Miller ? Hill ?
Cap, Hill... Pajurã, Miller.
Cetãþenii îi sunt recunoscãtori lui Jeff Smith.
E suficient pentru mine.
- Bunã seara. - Jefferson Smith e acasã ?
Da, intraþi !
Guvernatorul propune un lider al tineretului pentru Senat.
Numirea lui Smith e o surprizã politicã.
- Un pãdurar în Senat ? - Ascultã-mã, Jim...
E un mare naiv. E un patriot înflãcãrat.
ªtie pe dinafarã citate din Lincoln ºi Washington.
Ia poziþia "drepþi" în prezenþa guvernatorului.
- Adunã bãieþi ºi pisici vagaboande. - Ce face ?!
Joe, tu ºtii, e omul perfect. N-a fãcut niciodatã politicã.
Nu ºi-ar da seama ce e de fãcut nici în doi ani, darãmite în douã luni.
Iar partea cea mai importantã, în care constã genialitatea acþiunii...
...înseamnã voturi !
Eroul a 50.000 de bãieþi ºi 100.000 de pãrinþi.
Uitaþi-vã câte felicitãri a primit.
Vã spun, domnilor...
L-ai numit fãrã sã mã întrebi.
- Jim, când îþi vine ideea... - Nu m-ai întrebat pe mine !
Stai puþin, Jim...
Happy ar putea avea dreptate.
Vezi ?
Crezi cã te poþi descurca cu tipul ãsta în Washington ?
- Crezi cã e în regulã ? - Cred cã da.
Un tânãr patriot, ce-i citeazã pe Lincoln ºi Jefferson,
venit în capitala þãrii noastre...
Cred cã e în regulã.
Chick...
Dã drumul la propagandã. Cea mai grozavã numire dintotdeauna !
Organizeazã un banchet ºi declarã o zi de sãrbãtoare.
Un banchet de prim-rang !
ªi cui i-a acordat onoarea guvernatorul ?
A acordat-o unui cetãþean înstãrit, pentru a-i câºtiga favorurile ?
Nu !
A acordat-o vreunui trepãduº nevrednic ?
Nu ! Dar ce a fãcut ?
A coborât în mijlocul oamenilor.
Iar acolo a descoperit...
...un filon de aur !
În spiritul în care ne-am adunat aici în aceastã searã,
îi dorim mult succes senatorului Jefferson Smith !
Mulþumesc...
Nu mã pot abþine sã nu simt cã pe undeva, s-a fãcut o greºealã.
Desigur, n-o sã înþeleg niciodatã de ce era nevoie de doi senatori din acest stat,
când avem deja un om ca Joseph Harrison Paine, ce ne reprezintã.
Probabil nu mai mã þine minte. Dar l-a cunoscut pe tatãl meu.
Clayton Smith... Au fost colegi de ºcoalã.
Au fost prieteni foarte buni.
Doar stând aici, alãturi de el, e o mare onoare pentru mine,
deoarece þin minte cã tata îmi spunea cã...
Joe Paine e cel mai grozav om pe care l-a cunoscut vreodatã.
Ridicã-te, fã o plecãciune !
Nu cred cã vã voi fi de prea mare folos în Washington, dle senator.
Dar mã voi strãdui.
Dar vã pot promite un lucru:
Nu voi discredita cu nimic instituþia Senatului Statelor Unite.
Domnule senator Jefferson Smith...
Tinerii Pãdurari sunt mândri sã profite de oportu...
Ocazia !
Suntem fericiþi sã profitãm de oportunitatea aceasta...
sã dãruim....
...sã oferim un mic simbol al afecþiunii ºi al respectului nostru...
- ...celui mai bun... - Prieten !
- La naiba ! E o servietã, Jeff. - Toþi am contribuit !
Sã ai în ce sã cari proiectele de lege când ajungi la Washington.
Nu e mare lucru, dar dacã insistaþi, ãsta e numãrul de sãptãmâna asta.
"D'ale bãieþilor"... Îþi curge cerneala prin vene, Jeff.
Semeni leit cu tatãl tãu.
- Mulþumesc, dle. - Chiar ºi la pãlãrie.
ªi la fel de visãtor.
Cine se uitã la tine, îl vede pe el, stând la birou, cu pãlãria pe cap.
Stãtea mereu cu pãlãria pe cap, gata de luptã.
Clayton Smith, editor ºi director de ziar.
ªi susþinãtor al cauzelor pierdute.
Tata spunea cã astea sunt singurele cauze pentru care meritã sã lupþi.
Nu trebuie sã-mi spui mie. Noi doi eram o echipã.
Editorul luptãtor ºi avocatul luptãtor...
Ni se spunea "gemenii susþinãtori ai cauzelor pierdute".
Mama mi-a povestit de mii de ori.
Ultima lui luptã a fost cea mai bunã, Jeff.
El ºi ziarul lui de patru pagini împotriva unui sindicat minier...
Doar ca sã apere drepturile unui miner neînsemnat, împotmolit în birocraþie.
Au încercat totul.
Mitã, intimidare...
Apoi...
Mama l-a gãsit cãzut pe birou în acea dimineaþã.
Împuºcat în spate.
Eram acolo. Parcã îl vãd ºi acum...
La biroul sãu vechi...
Încã avea pãlãria pe cap...
Încã avea pãlãria pe cap.
ªtiu.
Dle Paine, cred cã atunci când un tip se ridicã împotriva unei organizaþii atât de mari,
nu poate ajunge prea departe de unul singur, nu-i aºa ?
Nu, nu poate.
Washington, nu ?
Da, dle senator, pentru a cincea oarã... Washington.
- Sã vãd ce-mi fac porumbeii. - I-a luat hamalul.
Imediat, sã mã asigur.
Joe, mi-a fãcut capul calendar !
Douã zile ! Nici nu ºtiam cã America are atâta istorie.
- I-am luat. Sunt bine. - Bun, s-a sfârºit ºi criza asta.
Sã mergem, dle senator.
Bunã, tatã !
- Eu l-am vãzut ! - E al meu !
- Lãsaþi-mã sã ajung la el ! - Susan, el e...
Nu vreau sã-l cunosc pânã nu-mi primesc banii.
Un dolar de fiecare, te rog, pentru fondul laptelui.
- Adicã, 5 dolari. - Da !
Ai 5 dolari, nu ?
Nu am decât cheile.
Jeff, ea e fiica mea, Susan, ºi prietenele ei.
- E cumva noul senator ? - E minunat !
Ce ai acolo, dle senator ?
- Porumbei. - Sã ducã mesaje acasã la mãmica.
E doar un hobby. Cel ce ajunge acasã cel mai repede, merge la faza pe þarã.
- Joe ! - Salut, Chick.
- Salut, Joe. - Carl, ce mai faci ?
Mã bucur sã te vãd, Bill. Jeff, vino aici !
Dânºii sunt dl Cook ºi dl Griffith, de la Comandamentul de Stat.
Îmi face plãcere ! Statul e mândru de dumneata !
Bine ai venit ! Fauna de aici e diferitã faþã de ceea ce ºtiai.
Poartã tocuri înalte.
Va trebui sã te vedem mai des... ªi pe micii tãi prieteni înaripaþi.
Mulþumesc mult.
- Vino, tatã. - Da...
- Chick ! - Mã ocup eu de el.
- Succes, dle senator. - La revedere.
Ce repede se petrec lucrurile pe aici !
Va trebui sã te adaptezi ºi tu.
- Hai sã luãm bagajele astea. - Bine, Chick.
- Uite-o, acolo ! - Cine ? Ce ?
- Cupola Capitoliului ! - Da, în mãrime naturalã.
- ªi e de mult timp acolo. - Aºa e.
Pe aici, dle senator.
Ne gândeam sã-l întâmpinãm în pantaloni scurþi ºi cu toporiºti.
Taxi !
- Pentru ce a adus porumbeii ? - Pentru ce ?
Poate e o furtunã. Liniile sunt cãzute.
Cum îi transmiþi mesaje lui mãmica ?
Pe aici, dle senator.
Unde e ? Dle senator !
I-am spus lui Cookie sã... Hai sã-l cãutãm. Dle senator !
Dle senator Smith !
- Sigur nu mai e în garã. - Ce s-a întâmplat ?
- Te-ai uitat la... ? - Da.
O sã-i ard una în cap !
Sunã-l pe Paine ! Sun-o pe Saunders ! Sunã Armata ! Sunã pe cineva !
Saunders ? Sunt McGann.
Smith a apãrut cumva la birou ?
Cum adicã, mi-a scãpat ? Ce e aºa de nostim ?
Nimic. De ce nu încerci cu o plasã de fluturi ?
Dacã apare, spune-i cã Paine îl aºteaptã la hotel cu ziariºtii.
Îl anunþi imediat, ai înþeles ?
Sigor, o sã atârn un felinar în turn.
Diz, ce crezi ?
- Daniel Boone s-a pierdut. - Nu !
Pierdut în jungla din Washington.
Dacã prietenul tãu hoinãreºte aiurea, eu am plecat la clubul presei.
Mai stai, poate ne pune pantaloni scurþi ºi ne duce în excursie.
Doar nu vrei sã ratezi asta.
Când mã gândesc la miºcare, îmi vine sã mã întind pânã îmi trece.
- N-ar fi nostim dacã s-a rãtãcit ? - Tânãrul Pãdurar ?
O sã aparã. Cred cã are o busolã la el.
Unde m-aº duce dacã aº fi un Tânãr Pãdurar ?
Sunt obosit mort !
Sunã la toate spitalele. ªi rezervã-mi ºi mie un pat !
ªefu', poþi sã þii asta puþin ? Mulþumesc, domnule !
Veniþi înapoi !
...ca aceºti morþi pe care îi venerãm sã ne inspire un devotament mai mare
faþã de cauza pentru care ei au plãtit cel mai scump preþ al devotamentului;
cã noi, aici, cu fermitate...
- Declarãm... - ...declarãm, cã aceºtia nu au murit în zadar.
Cã în mijlocul acestei naþiuni, cu ajutorul lui Dumnezeu, va renaºte...
- Libertatea. - ...libertatea.
Iar ideea de guvern al poporului, din popor,
pentru popor, nu va pieri de pe pãmânt.
De ce nu încearcã la poliþie ?
Cheamã niºte copoi... sau niºte cãlãuze indiene.
ªtie sigur unde e Senatul. Stai acolo ºi aºteaptã-l.
Bine, mai stau o jumãtate de orã. Doar atât ! La revedere.
De ce nu-mi dau demisia ?
Ora cinci a sosit, omul negru n-a venit.
De ce n-am plecat când a murit Foley ?
De câte ori n-am zis cã m-am sãturat de politicã ºi...
Nu, eu îi las sã mã convingã sã rãmân.
Secretara unui ºef peste ticãloºi...
De ce ? Pentru cã am nevoie de o slujbã ºi de haine noi.
- N-ai vrea sã te mãriþi ? - Cum sã nu ?
Oferta mea e încã valabilã.
Diz Moore, poetul corespondenþelor din Washington.
Iarãºi...
Aº avea grijã de tine, ºi n-aº mai bea.
Diz, eºti un tip minunat !
Nu ºtiu, poate dacã te-aº vedea mãcar o datã cu pãrul pieptenat...
Nu, nu cred c-ar fi suficient.
N-are rost sã mã piepten degeaba.
"Numire onorificã"...
Gândeºte-te la asta, ºi vei afla cã aici au nevoie de un fraier pentru câteva luni.
Da !
- Ce doreºti ? - Biroul lui Jefferson Smith ?
Nu.
- Tipul de jos a spus... - Nu !
Sunt sigurã cã au ales o marionetã...
Stai puþin !
Dacã era Daniel Boone ?
- Domnule, cum te numeºti ? - Jefferson Smith.
Te rog, intrã, dle Smith. Pe aici...
Stai aici. Nu te miºca !
Helen ! Fã-mi repede legãtura cu senatorul Paine.
- S-a întâmplat ceva ? - Nu...
Dragul meu senator, poate în preerie se obiºnuieºte sã pleci de lângã oameni,
ºi sã nu mai apari cinci ore...
Îmi pare foarte rãu, drã Sau... Eºti dra Saunders, nu ?
Da, iar dânsul e dl Moore, ziarist.
Dle Moore, fã cunoºtinþã cu dl senator.
Mã bucur sã vã cunosc.
Vãd cã þi-ai croit drum prin pãdure.
Dle senator Paine, l-am gãsit !
A venit pe picioarele lui ºi nu e bãut.
Acum o sã-l aduc acolo.
Îmi pare foarte rãu...
Pânã când nu m-am trezit în autobuzul ãla care...
Ai spus "autobuz" ?
Unul dintre acelea care fac turul oraºului.
Nu mi s-a mai spus cã aº fi distrat, dar... a apãrut acolo, dintr-odatã.
- Se uita la mine prin uºile gãrii. - Ce anume ?
Cupola Capitoliului.
În mãrime naturalã, strãlucind în bãtaia soarelui...
Am început sã mã îndrept spre ea.
Era un autobuz afarã ºi m-am urcat în el.
Cel mai firesc lucru din lume.
N-am fost niciodatã atât de entuziasmat.
ªi Memorialul Lincoln !
Doamne !
Dl Lincoln era chiar acolo !
Se uitã direct la tine cum urci treptele.
Stã acolo, de parcã ar aºtepta pe cineva sã vinã.
Mie nu-mi inspirã nimic.
Scuze...
Dacã eºti gata, mergem la hotel. Te aºteaptã senatorul Paine.
- Ãsta e biroul meu ? - Nu, vei avea un birou personal.
- Acolo. - Birou personal ?
Acolo ?
Pe uºa asta ?
ªi acum, dle senator...
Unde e ? Iar a plecat ?
E acolo. Ne vedem mai târziu.
Trebuie sã mã duc sã beau ceva.
A cui e statuia asta ?
- Nici pe luminã n-aº ºtii sã-þi spun. - Nu ? Ia uite !
Uite cupola Capitoliului ! E luminatã.
Liniºteºte-te, dle senator ! O sã îmbãtrâneºti repede.
Doamne, câte lucruri se întâmplã deodatã !
Drã Saunders, Senatul la ce orã se...
- Se întruneºte ? - Da...
- La ora 12. - La 12 ?
Ce grozav o sã fie !
- ªtii ce-aº prefera sã fac dimineaþa ? - Nu, ce ai prefera ?
M-aº duce la Mount Vernon. Cred cã ar fi frumos.
Sã vizitez Washingtonul înainte sã intru în Senat prima oarã.
- Crezi cã e o idee bunã ? - E grozavã ! Îþi dã chef de muncã.
Ce e asta ?
Cinematografe...
Bunã, Saunders !
Încã mã întreb ce este: animal, plantã sau mineral ?
Poate e o stridie.
Când mã gândesc cã trebuie sã fac sluj pentru patriotul ãsta vorbãreþ... Eu !
Sã duc tãviþe unui copilaº cu steguleþe în mâini !
Nu mai suport, Diz. Îmi dau demisia.
Gata, liniºteºte-te ! Gustã din asta.
ªtii ce va face mâine înainte sã meargã la Senat ?
Se duce la Mount Vernon sã-ºi facã încãlzirea.
ªeful tãu ? E þicnit !
ªtiam eu cã e rost de un articol !
Carã-te de aici !
Asta e pâinea mea. Lasã-mã cinci minute cu el.
- O sã mã revanºez. - Cum ?
Îþi dau un permis la campionatul de baseball !
Într-o lunã o sã valoreze 15 dolari !
- Grozav ! - Nu vorbi cu tipul ãsta.
- Ce zici ? - Nimic. ªterge-o !
Colegii tãi s-ar bãga la treaba asta ?
- Vreau un articol ! - ªterge-o !
Asta e. Ori sunt mulþi reporteri, ori sunt multe bilete...
Sunã-l, înainte sã mã rãzgândesc.
Bine, ne întâlnim tot aici.
Ce ai de gând sã faci ?
O sã-mi schimb garderoba de toamnã, ºi o sã demisionez în stil mare.
Doar n-o sã-l pui pe Bãgãciosu' pe capul lui !
Deschideþi ochii !
- Spuneþi-ne ceva despre dvs. - Am auzit cã aveþi un club pentru bãieþi.
- Aveþi vreun þel mãreþ ? - Þel ?
Proiecte ! Salvarea bizonilor, legea pensiilor...
Trebuie sã aveþi vreo idee bunã pentru þarã.
- Aº avea o idee... - Asta ºi vrem !
În ultimii ani m-am gândit cã ar fi o idee bunã
sã avem o tabãrã naþionalã pentru bãieþi în statul nostru.
Tabãrã pentru bãieþi ? Foarte bine !
Dacã i-am putea aduna pe puºti de pe strãzi pe timpul verii
ºi sã-i învãþãm câte ceva despre naturã, despre idealurile americane...
Minunat !
Câþi bani ar trebui sã dea guvernul ?
Nici un ban.
Guvernul ne împrumutã banii pentru tabãrã,
ºi bãieþii i-ar returna trimiþând înapoi monezi, nu mai mari de 10 cenþi.
Bunã idee !
Guvernul are destule de fãcut ºi fãrã...
Cred cã guvernul deja se implicã în prea multe treburi, bãieþi !
Dle senator, ce pãrere aveþi despre fetele din acest oraº ?
În garã, m-au sãrutat patru fete când am coborât din tren.
- Erau drãguþe ? - Drãguþe ?
Dra Susan Paine e cea mai drãguþã fatã pe care am vãzut-o vreodatã.
Dle senator, aveþi vederea bunã !
Mai facem niºte fotografii ?
Sunteþi iubitor al naturii. ªtiþi limbajul semnelor ?
M-aº descurca dacã...
Dar ciripitul pãsãrilor ? Cunoaºteþi vreunul ?
- Puteþi imita un vultur ? - Dar o prepeliþã ?
O sã vã arãt unul. Sunt singurul din stat care îl cunoaºte.
Asta o putem folosi !
Primul "fluierat" în Washington ?
- Oare vãd bine ? - Ce este ?
M-aþi chemat ?
- Aud cã vrei sã demisionezi. - N-am pregãtire medicalã.
Lasã-te de poante. Cum s-a întâmplat asta ?
- N-am nici cea mai vagã idee. - Ba ai. Cum s-a întâmplat ?
Eu doar l-am dus acasã. N-am avut eu grijã de el, asta e treaba lui McGann.
McGann tocmai a sunat. Smith iar a dispãrut. ªtii unde e ?
S-a dus la Mount Vernon ca sã capete o aurã patrioticã.
Bine.
Acum întoarce-te la biroul lui Smith ºi adu-l la Senat pânã la ora 12.
Dle senator, nu mi s-a dat minte doar ca sã-i spun unui pãdurar cât e ceasul.
Nu fi fraierã !
Dacã totul merge bine, o sã primeºti una dintre cele mai bune slujbe din Washington.
Când am venit aici, aveam în ochi semne de întrebare.
Acum am doar semnul dolarului.
Ce fatã deºteaptã !
Fã treaba asta cum trebuie ºi o sã primeºti o primã.
Adicã þine-l pe Smith departe de tot ce înseamnã politicã.
Inclusiv barajul de la Willet Creek ?
Inclusiv barajul de la Willet Creek. Acum întoarce-te la treabã.
- Ãsta e, dle senator. - Senatul Statelor Unite...
Vino.
Dle Carson, el e dl senator Smith.
- Încântat. - Încântat, dle senator.
- Aprod ! Mã bucur, dle senator. - Mulþumesc.
- Condu-l pe dl senator Smith la locul sãu. - Pe aici, dle.
La revedere !
- Ureazã-mi succes. - Sigur. La revedere.
Deci, el e bãiatul-minune ?
Nu ºtiu ce-o sã se aleagã de Senat.
- Salut, Diz. - Bunã, Saunders.
Daryl, Sweeney...
Vãd cã l-ai adus pe Daniel Boone.
Daniel e în groapa cu lei.
Bunã treaba din ziarele de dimineaþã.
- Þi-a plãcut ? - Grozav.
Aici staþi, dle senator. N-aveþi un birou prea rãu.
- Daniel Webster a stat aici. - Daniel Webster a stat aici ? Doamne !
O sã vã fie exemplu, dacã aveþi de gând sã luaþi cuvântul.
- Nu, eu o sã stau ºi o sã ascult. - Da, doar aºa poþi fi reales.
Asta este agenda zilei. Veþi gãsi ºi un manual aici.
Dacã vã intereseazã ceva, cãutaþi la pagina care trebuie.
- Unde stã liderul majoritãþii ? - Liderul majoritãþii ?
Chiar acolo, e senatorul Agnew.
Acela e senatorul Barnes, liderul minoritãþii.
- Unde e galeria presei ? - Deasupra locului vice-preºedintelui.
Cei din primul rând sunt de la marile agenþii de presã.
Acolo ce e ?
E locul pentru ghizi ºi vizitatori, care stau doar cât sã-ºi tragã puþin sufletul.
Secþiunea aceea e rezervatã pentru prietenii senatorilor.
Primul rând, cel gol, e pentru Preºedinte ºi invitaþii sãi.
Înþeleg.
Deasupra ceasului e secþiunea diplomaþilor.
Diplomaþii ºi aprozii sunt singurii oameni de încredere de aici.
- Mulþumesc mult ! - O sã vã duc pãlãria la garderobã.
Vreau sã-þi dau o insignã de Tânãr Pãdurar.
Grozav !
- Cum te cheamã ? - Richard Jones.
- Mulþumesc mult ! - Succes, dle senator !
- Ne vedem la Casa Albã, Joe ! - Nu glumi !
- Jeff... - Bunã ziuã, dle senator.
- Scuze, eram în comitet. - Nu-i nimic, dle.
Am vãzut cã ai avut puþinã publicitate.
Þi-ai adus acreditãrile ?
Mi le-a dat dra Saunders. Sunt bune ?
Sunt bune.
Când te strigã vice-preºedintele, ne întâlnim pe culoarul central.
Succes !
ªtiaþi cã ãsta e biroul lui Daniel Webster ?
N-o sã se supere.
Senatul îºi va începe sesiunea !
Capelanul va rosti rugãciunea.
Doamne Dumnezeule, Tatã Ceresc, în aceste zile grele,
când iubita noastrã þarã se confruntã cu grave probleme,
ai grijã de noi ºi dã-ne puterea de a fi drepþi ºi milostivi,
sã ne slujim cât mai bine naþiunea ºi toþi oamenii de pretutindeni.
Amin.
Dle Preºedinte, solicit acordul unanim de a renunþa la citirea jurnalului.
Obiecþii ?
- Se aprobã. - Dle Preºedinte !
- Propun lipsa unui cvorum. - Se va face prezenþa !
- Dl Agnew ! - Prezent !
- Dl Albert ! - Prezent !
- Dl Alfred ! - Prezent !
Au rãspuns 88 de senatori, toþi fiind prezenþi.
- Dle Preºedinte... - Dle senator Paine...
Vã prezint acreditãrile onorabilului Jefferson Smith,
ce tocmai a fost numit de guvernatorul statului meu.
Respectivul e prezent.
Solicit sã depunã jurãmântul acum.
Respectivul senator se va prezenta la tribunã.
Se va depune jurãmântul.
- Dle Preºedinte, am o întrebare. - Fii atentã !
Vreau sã aflu dacã domnul în cauzã e conºtient de responsabilitãþile ce-i revin.
Mã refer la modul neruºinat în care a pozat pentru gazete.
A dat dovadã de multã versatilitate.
Sunt sigur cã partidul sãu va aprecia performanþa sa.
Dar nu face decât sã-l coboare la nivelul de circar de mâna a doua,
ºi ar putea reflecta sinceritatea, dacã nu chiar sãnãtatea mentalã
a celui mai înalt for al legiuitorilor din aceastã þarã.
Vreau sã aflu dacã aceasta e pãrerea domnului despre aceastã instituþie.
Nu înþeleg...
Respectivul nu poate vorbi în aceastã camerã pânã când nu depune jurãmântul.
Dle Preºedinte, îi voi rãspunde eu domnului.
Colegul meu este nevinovat. A fost citat complet greºit.
Îl cunosc pe Jefferson Smith, ºi garantez personal pentru el.
Are cel mai profund respect pentru biroul sãu ºi pentru aceºti domni.
Dle Preºedinte !
Pe ordinea de zi este jurãmântul senatorului desemnat.
Domnul îºi va ridica mâna dreaptã.
Juri sã sprijini ºi sã aperi Constituþia Statelor Unite
împotriva tuturor duºmanilor sãi, interni sau externi,
ºi cã vei avea credinþã adevãratã ºi supunere faþã de ea ?
Îþi asumi aceastã obligaþie de bunã-voie ºi fãrã nici o rezervã,
ºi îþi vei îndeplini cu credinþã îndatoririle faþã de aceastã instituþie,
aºa sã îþi ajute Dumnezeu ?
Jur.
Dle senator, acum puteþi spune ce vreþi.
Fã cunoºtinþã cu liderul majoritãþii. Îþi va fi un bun prieten.
Încântat, domnule.
Orice prieten al lui Joe, e ºi prietenul meu.
Nu-þi face griji pentru ceilalþi, sunt doar senatori.
- Dle Preºedinte. - Dl senator MacPherson.
Modul ruºinos de întârziere a legii deficitelor, e aproape criminal.
Agenþiile guvernamentale au mare nevoie de aceste fonduri.
Prioritatea acestui for este trecerea imediatã...
Salut, Bãgãciosule ! Cum ai intrat aici ? De ce nu cauþi ºtiri pe teren ?
Tipul ãla, Smith, pocneºte pe oricine îi iese în cale. Abia am scãpat.
Tarzan !
Bãieþi, dânsul e senatorul Smith.
- Te porþi de parcã te-ar deranja ceva. - De ce nu spuneþi oamenilor adevãrul ?
- Adevãrul ? - Omul ãsta vrea adevãrul !
"Ce este adevãrul ?"a zis batjocoritor Pilat, ºi n-a mai aºteptat rãspunsul.
Cum îl vrei ? La farfurie, sau la sticlã ?
Oamenii cumpãrã ziare, ºi ce citesc ?
De dimineaþã au citit cã un clovn a sosit în Washington,
fãcând paradã ca fiind membru al Senatului.
Dacã îþi pasã la fel de mult sã fii cinstit, pe cât îþi pasã sã fii deºtept...
Suntem singurii care putem fi cinstiþi în ceea ce le spunem alegãtorilor.
Noi nu trebuie sã fim realeºi, ca politicienii.
Noi le spunem când ipocriþii ºi jigodiile vin aici sã promulge legi.
Dacã vrei adevãrul, ce cauþi în Senat ?
Ce ºtii tu despre legi ? Sau despre nevoile oamenilor ?
- N-am pretenþia cã ºtiu... - Atunci ce cauþi în Senat ?
Ce cautã ? Numire onorificã !
Când þara are mai multã nevoie ca oricând de oameni învãþaþi ºi curajoºi,
el va fi podoabã pentru un scaun, ºi va aduna onorurile.
Dar va vota ! Aºa cum îi vor spune colegii.
Ca o pãpuºã, va înãlþa capul ºi va spune... "Da !"
Tu nu eºti senator.
Eºti o marionetã onorificã. Trebuie sã fii prezentat.
Un pãhãrel, dle senator ?
Are gust mai bun decât adevãrul.
Dle senator...
Nu te demoraliza, nici peste 100 de ani nu-ºi va da nimeni seama.
Domnule, ideea e cã au dreptate.
Sunt doar podoabã pentru un scaun.
Dacã voi vota, va trebui sã studiez legile ce se vor emite.
Legile ?
Da, altfel sunt doar o pãpuºã, aºa cum au spus ei.
Legile astea sunt elaborate de specialiºti dupã studiu îndelungat.
Eu nu pricep nici jumãtate din ele, ºi doar am fost avocat.
Las-o baltã. Când va fi nevoie, te voi sfãtui eu cum sã votezi.
Tocmai asta e ideea. Nu am nici un motiv sã mã aflu aici.
N-ai declarat cã vrei sã înfiinþezi o tabãrã naþionalã pentru tineri ?
- Ai vorbit serios, nu ? - Da.
ªi de ce n-o faci ? Ai putea sã faci asta.
Fã un proiect de lege ºi prezintã-l Congresului.
Va fi o experienþã grozavã.
Dle senator Paine, abia aºteptam sã vã spun.
Dacã aº putea face mãcar treaba asta cât sunt aici, ar fi...
ªi ce te opreºte ? Saunders te va ajuta.
Atunci, o s-o fac !
ªtiam cã dvs mã puteþi ajuta. Vã mulþumesc pentru timpul acordat.
Noapte bunã.
- Unde pleci ? - Vreau sã mã întorc la birou.
Tatã !
Omul de pe prima paginã !
- Ne-a fãcut o scurtã vizitã. - Ce mai faceþi, dle senator ?
Ce mai faceþi, drã Paine ? Eram în drum spre birou.
- Ce mai fac porumbeii ? - Sunt bine.
Mi-e dor de ei.
Azi dimineaþã i-am dat drumul unuia cu o scrisoare.
S-a ridicat sus, în aer, sã vadã pe unde se aflã.
S-a rotit în jurul cupolei Capitoliului, apoi s-a îndreptat glonþ cãtre vest.
Cred cã acum e prin Kentucky...
Nu e minunat, tatã ?
- Scrisoarea era pentru iubita ta ? - Nu... nu am nici o iubitã.
N-ar fi mai bine sã-þi þin eu pãlãria ?
Nu, mai bine plec. Noapte bunã !
La naiba !
E în regulã, dle...
Nu-i nimic, bãiete, nu-þi face griji.
- Îmi pare rãu... Noapte bunã. - Noapte bunã, Jeff !
Doamne, tatã !
Cu preþul unor piese de mobilier, ai mai fãcut o cucerire.
- Nu ºi "Cinstitul Abe" ! - ªi cu ideile "Cinstitului Abe" !
Oamenii ca el sunt rari în zilele noastre, Susan.
- O sã-i dãm drumul. - La ce ?
La legea mea pentru tabãra de tineret. Unde mi-e servieta ?
Sã înþeleg cã vei propune o lege ?
- Eu ºi senatorul Paine am decis ca... - Ai lucrat cu senatorul Paine ?
El a avut ideea, dar ar fi trebuit sã mã gândesc ºi eu.
Dle senator, ai câtuºi de puþin idee cum sã introduci un proiect de lege ?
- Nu. Tu mã vei ajuta. - Dacã ar mai fi fost trei ca mine...
Senatorul Paine a zis cã o sã mã ajuþi. De ce avem nevoie ?
Te superi dacã îþi spun cu ce te lupþi ?
Nu, te rog.
Un senator se gândeºte la un proiect, aºa, ca tine, cu tabãra ta.
Ce face ? Se aºeazã ºi scrie.
De ce, când, unde, cum, ºi tot ce mai trebuie.
- Asta dureazã. - Dar proiectul ãsta e simplu.
Înþeleg, ãsta e simplu...
- ªi cu ajutorul tãu... - Da, ajut ºi eu !
E simplu, ºi cu ajutorul meu îl dãm gata în timp record, cam 3-4 zile.
Nu, doar o zi.
- O zi ? - Da, doar în seara asta.
În seara asta...
N-aº vrea sã mã plâng, dar în þãrile civilizate existã ceva numit "cinã".
ªi mie mi-e puþin foame.
N-am putea cere sã ni se aducã ceva pe tãvi, ca marii directori ?
Sigur...
Cina adusã la tavã.
- Am clarificat ºi asta. - ªi terminãm proiectul pânã dimineaþã.
S-au ivit zorile. Proiectul tãu e gata. Te duci acolo ºi îl prezinþi.
Cum ?
Te ridici în picioare, respiri adânc ºi începi sã vorbeºti.
Dar nu prea tare. Unii dintre senatori ar putea vrea sã doarmã.
Un aprod creþ îl duce la tribunã, unde e citit de un funcþionar ce-l înainteazã unei comisii...
La o comisie ? De ce ?
Comisiile sunt mici grupuri de senatori ce analizeazã proiectul,
îl studiazã, apoi dau raportul cãtre Senat.
Nu poþi sã discuþi un proiect necunoscut cu 96 de oameni.
- Unde s-ar ajunge ? - Da, înþeleg.
Bine. Unde rãmãsesem ?
- A fost dat unei comisii. - Zilele trec, dle senator.
Zile, sãptãmâni !
Într-un târziu, iau decizia cã e bun.
Apoi ajunge în Camera Reprezentanþilor pentru vot, dar e pus la agendã.
- Agendã ? - Asta e ordinea.
Proiectul tãu îºi aºteaptã rândul pânã când comisia de organizare...
Ce e comisia de organizare ?
Are rost sã continuãm ?
Spune-mi ce e comisia de organizare.
Comisia liderilor partidului majoritar.
Ei decid dacã un proiect e destul de important încât sã-i acorde prioritate.
- Ãsta este. - Da, scuzã-mã, ãsta este.
- Unde eram ? - În Camerã.
Da, în Camerã...
Urmeazã amendamente, schimbãri, ºi proiectul se întoarce în Senat.
Senatului nu-i place ce-a fãcut Camera; ei fac alte schimbãri.
Camerei nu-i plac acele schimbãri. E blocat.
ªi ?
Numesc un om din fiecare Camerã sã participe la o conferinþã unde se negociazã.
Într-un final, dacã proiectul tãu mai trãieºte dupã disecþiile astea, e supus la vot.
Chiar aºa !
În sfârºit, soseºte ziua cea mare... iar Congresul te amânã.
Ai priceput, dle senator ?
Începem chiar acum, sau mâncãm mai întâi ?
- Poftim ? - Începem chiar acum...
Sigur. De ce nu ?
Pot sã mã duc sã-mi iau un creion ?
- Du-te ! - Mulþumesc foarte mult.
ªi adu ºi multã hârtie !
Acum... La naiba !
Ai avut vreodatã atât de multe de spus despre ceva, încât sã nu poþi spune ?
- Încearcã sã stai jos. - Am stat, abia m-am ridicat.
Sã revenim la lucrurile de bazã.
Cât de mare va fi ? Unde va fi ? Câte locuri vor fi disponibile ?
Vor trebui menþionate ºi astea.
ªi încã ceva, drã Saunders. Spiritul taberei, ideea...
Cum sã spun ?
- Asta trebuie sã conþinã ! - Ce ?
- Cupola Capitoliului. - Pe hârtie ?
Vreau sã devinã realitate pentru fiecare bãiat din þara asta.
Aºa luminatã, cum e acum.
Vezi tu, bãieþii uitã ce înseamnã þara lor, doar vãzând "þara celor liberi" în cãrþile de istorie.
Ajung bãrbaþi ºi uitã ºi mai mult.
Libertatea e prea preþioasã ca sã fie îngropatã în cãrþi, drã Saunders.
Oamenii ar trebui s-o þinã în faþa lor în fiecare zi ºi sã spunã...
"Sunt liber sã gândesc ºi sã vorbesc."
Strãmoºii mei n-au putut. Eu pot. ªi copiii mei vor putea.
Bãieþii trebuie sã creascã þinând minte asta.
ªi comisia aia de organizare va trebui sã priveascã lucrurile aºa.
ªtiu cã senatorul Paine mã va ajuta cât va putea, pentru cã...
E un om minunat, nu ?
- L-a cunoscut foarte bine pe tata. - Serios ?
Avem nevoie de mai mulþi ca el. Cu caracterul lui, cu idealurile lui...
Hai sã continuãm cu asta.
Tabãra asta va fi în statul tãu ?
Aproape 200 de acri din cel mai minunat teren care existã.
- N-ai fost niciodatã pe-acolo ? - Nu.
Eu am fost prin fiecare colþiºor. Trebuie sã vezi cu ochii tãi.
Preeriile, vântul adiind printre ierburile înalte,
pâraie molatice jos, pe pãºuni, izvoare sprintene sus, în munþi.
Cirezile coborând în vale...
Focurile de tabãrã ºi mormanele de zãpadã...
Toþi ar trebui sã aibã parte de aºa ceva în viaþa lor.
Tatãl meu gândea bine. El îºi dãduse seama.
Îmi spunea: "Fiule, nu trece pe lângã minunile ce te înconjoarã."
"Pentru cã toþi pomii, pietrele, muºuroaiele, stelele, toate sunt minunile naturii."
Îmi spunea...
"Ai observat cât te bucuri cã vezi lumina dupã ce ieºi dintr-un tunel lung ºi întunecat ?"
"Încearcã mereu sã vezi viaþa din jurul tãu de parcã abia ai ieºit dintr-un tunel."
Tu de unde eºti, drã Saunders ?
Cred cã am trãit întotdeauna într-un tunel.
Adicã, aici ?
- În Baltimore. Orãºan pur-sânge. - Ai avut întotdeauna o slujbã ?
- De când aveam 16 ani. - 16 ani ?
- Probabil pãrinþii tãi nu puteau... - Ba da, tata era doctor.
Avea o pãrere foarte bunã despre eticã.
Era meritul tatei, dar n-a fost prea...
Mai bine ne-am apuca de treabã.
- N-a fost uºor, nu ? - Nu mã plâng.
Pentru o femeie, te-ai descurcat foarte bine.
Chiar aºa ?
N-am mai cunoscut pe nimeni atât de capabil ºi inteligent...
Nu ºtiu unde aº fi ajuns cu proiectul ãsta dacã nu mã ajutai tu.
Nici eu nu ºtiu unde ai ajuns cu el.
Trebuie sã continuãm.
Bun, sã vedem !
Toatã lumea îþi spune "Saunders". Pot sã-þi spun aºa ?
- Te rog. - Saunders...
E mult mai bine.
"Bunã, Saunders". "Bunã dimineaþa, Saunders".
- "Cum merge proiectul ãsta, Saunders ? " - Îngrozitor, mulþumesc.
Oricum, mãcar am rezolvat treaba asta cu numele.
- Care e prenumele tãu ? - De ce ?
Toatã lumea te strigã doar "Saunders".
Rãspund ºi la fluierãturi.
Doar ai ºi un prenume, nu ?
- Da, dar hai s-o lãsãm baltã. - Bine, bine...
Eram curios.
Îmi apãruse în minte imaginea unei pompe fãrã mâner...
ªtiu care e. Violet.
Nu, nu e ãsta.
- Abigail ? - Nu.
- Letitia ? Lena ? - Nu. Terminã...
- Mai bine îmi spui. Mai am ºi altele. - Bine. Ai câºtigat.
- E Clarissa. - Clarissa...
Sã-i dãm drumul, Saunders !
Susan e un nume foarte frumos, nu ?
Susan ? Susan Paine ? Da, e minunat.
E o femeie frumoasã, nu ?
Nu e o fatã frumoasã ? Cred cã e cea mai frumoasã fatã...
Trebuie sã ne apucãm de treabã, altfel nu mai terminãm niciodatã.
Fii gata, fiindcã o sã vorbesc mult mai repede decât o sã poþi scrie.
- Gata ? - Da.
Locaþia taberei: cam 200 de acri, situaþi în þinutul Ambrose, Terry Canyon.
Cam 400 de metri pe ambele pãrþi ale lui Willet Creek.
- Cum ? - Willet Creek. E un mic râu.
- În Terry Canyon ? - Da. Nu-l ºtii, nu ?
- Nu. - Ai zis cã n-ai mai fost acolo.
Ai discutat asta cu senatorul Paine, nu ?
Nu, de ce ?
Nimic, nu conteazã. N-ai de ce sã discuþi asta cu el.
"Cam 400 de metri pe ambele pãrþi ale lui Willet Creek."
Terenul va fi cumpãrat prin contribuþia bãieþilor,
iar banii ne vor fi împrumutaþi de guvern.
Scuzaþi-mã !
- De ce m-ai dat jos din pat ? - Trebuie sã înceapã spectacolul.
- Îmi spui ºi mie ce se întâmplã ? - Sigur.
Iatã actorul principal din mica noastrã piesã.
"Don Quijote" Smith, Omul cu Proiectul.
- Iatã ºi unul din persoanajele secundare. - Cine ?
Gorila în haine de om, McGann.
Adicã, "Motanul Încãlþat" ?
Mai mult "Motanul".
Alt personaj important, "Cavalerul de Argint".
- Un om de onoare mergând pe sârmã. - Nu crezi c-ai luat-o puþin razna ?
Don Quijote se va ridica ºi va rosti douã cuvinte importante: "Willet Creek".
"Cavalerul de Argint" va cãdea de pe sârmã, iar "Motanul" va sãri din ghetuþe.
Ordinea de zi !
Prezentarea noilor proiecte ºi rezoluþii.
Dle Preºedinte !
Prezidiul l-a recunoscut pe senatorul începãtor cu plãmâni puternici, dl Smith.
- Îmi pare rãu. Am un proiect... - Puteþi vorbi ceva mai tare.
Dar nu prea tare.
Vreau sã propun un proiect de lege.
Liniºte, domnilor !
Senatorul începãtor vrea sã þinã un discurs.
Puteþi începe, dle senator.
Sã se decreteze de cãtre Senat ºi de Camera Reprezentanþilor...
cã poate fi împrumutatã o sumã suficientã pentru construcþia unei tabere pentru tineri,
sumã ce poate fi returnatã Trezoreriei Statului prin contribuþia bãieþilor din America.
Aceastã tabãrã va fi situatã la izvoarele râului Willet Creek, în Terry Canyon.
Scopul va fi întrunirea bãieþilor din toate clasele sociale, din toate zonele þãrii,
bãieþi de toate credinþele, rasele ºi clasele,
pentru a-i învãþa idealurile americane, pentru a promova înþelegerea reciprocã,
ºi pentru o viaþã sãnãtoasã a tinerilor din aceastã minunatã þarã !
Dl senator va fi un bun orator când nu-i va mai tremura vocea.
Încep sã mã îndoiesc de el. Spunem cã e fraier, dar ni se tot suie în cap.
Când va afla cã se va înãlþa un baraj pe locul unde-ºi vrea tabãra,
o sã înceapã sã punã întrebãri.
Taci, încerc sã gândesc.
- Legea deficitelor va fi cititã mâine. - Mâine ?
Va auzi despre barajul de la Willet. Nu poate fi prezent.
Mâine îl duc sã viziteze monumente, chiar de-ar trebui sã-l pocnesc în cap.
N-o sã meargã. Bãiatul ãsta e cinstit, nu prost.
Susan.
Fiica mea nu va face aºa ceva !
Dle senator ! Dacã mã lãsaþi sã mã ocup de imagine...
Toatã lumea jos !
- Cine sunt oamenii ãºtia ? - Þicniþi, nebuni, maniaci...
"Bagã-mi fiul la West Point..."
Maºina asta va provoca febra la 18 km depãrtare. O sã faci avere.
Febra provinciei...
O femeie a scris un cântec care sã înlocuiascã imnul.
- Vrei sã-l asculþi ? - Nu azi.
Mã simt ca o casã în flãcãri. Chiar m-am dus sã-l vãd pe dl Lincoln.
- Cum m-am descurcat ? - Grozav.
Îmi simþeam tot timpul inima în gât.
- Ce a zis senatorul Paine ? - A fost încântat.
Sper ! Ce sunt astea ?
Contribuþii de la bãieþii care au citit despre tabãrã.
Deja ? Toate astea...
Astea sunt locale. Stai sã înceapã sã vinã din toatã þara.
Adicã... Mai bine deschid una. Sã vedem ce scrie aici.
Uite, sunt bani ! Sã vedem...
"Dragã dle senator Smith, aº dori sã vin în tabãra dvs."
"Eu lustruiesc pantofi în gara centralã. Vã trimit 9 cenþi."
Nu e grozav ?
ªi semneazã: "Cu respect, Stinky Moore".
E minunat, nu ?
Dacã sunt bani în fiecare plic, ce facem cu ei ?
O bancã ! Perfect !
Vezi ce important va fi proiectul ãsta ? Avem hârtie pe aici ?
Sertarul al doilea.
În seara asta voi fi foarte ocupat.
- Alt proiect de lege ? - Nu !
Scrisori ! Am atâtea veºti !
Am prezentat un proiect de lege. Eu, Jeff Smith, am vorbit în Senat !
- Vrei sã le scriu eu ? - Scrisori ? Nu, nu pot sã dictez scrisori.
O sã stau aici ºi o sã le scriu eu.
O sã-i povestesc mamei despre tine.
ªi dacã o fac cum trebuie, vei primi un borcan cu cea mai bunã dulceaþã pe care ai gustat-o vreodatã.
- Mulþumesc mult. - Saunders !
Am uitat sã-þi mulþumesc.
N-ai pentru ce.
Fãrã tine, n-aº fi putut sã...
Alo... Cine ?
Susan Paine.
Ce mai faci ? Da, spune, pot vorbi.
Îmi pare rãu cã te deranjez, dar trebuie sã mã ajuþi.
Am fost desemnatã sã-l rãpesc mâine pe dl Smith de la Senat.
Ce anume ?
Trebuie sã-mi pun farmecul în valoare pentru el. Mã compãtimeºti, nu ?
Jenant, nu ?
Ieºi cu el în oraº ºi cumpãrã-i un costum pe mãsurã,
ºi o pãlãrie care sã nu-i mai cadã.
Iar o manichiurã ºi o tunsoare nu i-ar strica.
Ca de la o femeie la alta, nu-mi face plãcere sã-þi cer asta, dar...
Ca de la o femeie la alta, desigur.
- Mersi, Saunders, ºi... - Imediat.
Dra Paine !
Susan Paine ?
- Vrea sã vorbeascã cu mine ? - Da.
Oare ce vrea ?
Doamne !
Bunã ziua, drã Paine. Ce mai faceþi ?
Da, bine.
Ce ?
Sã vã însoþesc ?
Aº fi încântat. În regulã !
Recepþie pentru o prinþesã ? Vrea sã...
La revedere, drã Paine !
O recepþie pentru o prinþesã.
- Îþi dai seama ? - Ia-þi pãlãria.
Avem multe de cumpãrat pânã mâine.
- Unde þii siropurile ? - În bucãtãrie.
Nu mã supãr sã pierd într-o luptã cinstitã, Diz.
Dar nu-mi plac loviturile sub centurã.
Sã o asmuþi pe cucoana aia oribilã pe el, când el e mort dupã ea...
- Ce cucoanã ? - Paine.
Poartã-te frumos cu ea.
Tatãl ei ar putea fi candidatul partidului la Casa Albã.
Ar putea fi urmãtoarea Primã Doamnã a þãrii.
Închipuie-þi cã citeºti "Ziua Mea" de Susan "Pacoste".
Nu-i suficient c-o sã-l rãneascã. O sã-i învârtã ºi cuþitul în ranã.
Ticãloasa regalã.
"O sã-mi pun farmecul în valoare pentru el", a spus.
- Las-o baltã. Ce-þi pasã ? - Nu-mi pasã. Spuneam doar...
Nu-þi mai face griji.
Oricum, tãntãlãii vor moºteni pãmântul, þi-am mai spus.
Mã întreb dacã acest Don Quijote nu ne-a luat-o înaintea tuturor.
Poate e un blestem sã treci prin viaþã înþelept, ca noi doi.
Dacã ai de gând sã-þi pui întrebãri, hai mãcar s-o faci jos, la o fripturã.
Hai, dã-l pe gât !
- Pentru tãntãlãi mai mari ºi mai buni. - ªi pentru Don Quijote !
- ªtii cum m-am simþit ? - Cum ? Spune repede !
M-am simþit ca o mamã.
Trimiþându-ºi copilul la ºcoalã pentru prima oarã...
Uitându-se la micuþ cum o ia din loc îmbrãcat în haine de sãrbãtoare...
Sperând cã va fi la nivelul celorlalþi copii.
Cine a început asta ?
Eu doar aºtept tramvaiul.
Înceteazã !
- Oricum, cui îi pasã ? - Îmi cer scuze.
Bine.
La urma urmei, ce-mi pasã mie ? O sã-i dea drumul din balon.
Nu vreau decât sã nu fiu prin preajmã.
Sunt sensibilã, înþelegi ?
Nu, domnule !
Nu trebuie sã îndur asta. N-o sã fiu complice la crimã.
O sã demisionez. Gata !
Iar ? E o idee bunã.
- Diz... - Da ?
- Hai sã ne cãsãtorim. - E o idee bunã.
- Când ? - Oricând.
- În seara asta ? - Bine.
- Nu te deranjeazã ? - O sã am grijã de tine.
- Eºti un tip de treabã, Diz. - ªtiu.
Poate putem pleca din oraºul ãsta. Sã ne simþim ºi noi ca oamenii.
Sã trãim de parcã abia am ieºit din tunel.
- Tunel ? - Tunel.
N-ai vãzut niciodatã vântul adiind alene prin iarba din preerie, nu ?
Vântul e mai obosit pe acolo ?
Sau izvoarele sprintene de munte, sau soarele deasupra cirezilor ?
N-ai vãzut niciodatã aºa ceva, nu-i aºa, Diz ?
- Tu ai vãzut ? - Nu.
Trebuie sã vedem ?
Nu. Dar nu mã pot gândi la ceva mai plin de viaþã.
- Atunci, sã mergem ! - Unde ?
- Ne cãsãtorim ! - Da, aºa e !
În caz cã nu ºtii, îþi dau ºansa sã te retragi dacã nu-þi place.
Ce ?
- Prenumele meu e Clarissa. - ªtiu. E în regulã.
Nu spune "în regulã". Spune cã þi se pare minunat.
În regulã ! Adicã...
Nu-þi vine nici un nume în minte care sã-þi placã mai mult, nu ?
Acum, pe loc, nu.
- Nici un "Susan", sau altul ? - Susan ?
N-o sã accept, pricepi ? N-o sã fiu complice la crimã, pricepi ?
E destul cã-l bag pe sãrmanul tãntãlãu pe piste greºite pentru Taylor,
n-o s-o mai ajut ºi pe cucoana aia sã-l facã bucãþi !
Nimeni n-o sã mã oblige sã fac asta !
Ai spus-o !
O sã plec de acolo chiar acum !
Cu primã, sau fãrã primã. Îmi strâng tot.
Tot ce am acolo. Chiar ºi pãlãria !
Stai puþin ! Trebuie sã ne cãsãtorim !
Ne vedem mai târziu !
Saunders !
Ce vrei ?
- Trebuia sã fii acolo. - ªtiu !
A fost o petrecere grozavã, costumul îþi venea ca turnat, ºi ea arãta minunat.
ªi când aþi plecat, ea a spus: "Mulþumesc, dle Smith !"
Dar felul în care a spus-o... Mai cã nu te-ai scurs prin podea.
Aiureli !
La ce te uiþi ? Nu credeai cã sunt o doamnã, nu ?
O doamnã n-ar fi lucrat pentru instituþia asta.
Nici mãcar eu nu mai suport. Demisionez. Sunt multe chestii pe care nu le suport.
Nu suport o simplã...
De ce nu pleci acasã ?
Spune-le izvoarelor tale despre tabãrã ºi despre "þara celor liberi".
Locul tãu nu e aici. Tu eºti un om decent.
Pleacã acasã ! Asta-i tot ce-am vrut sã-þi spun.
Fã cunoºtinþã cu omul cu care mã voi mãrita.
Eu sunt ãla.
Spune ceva ! Nu sta acolo ca o...
Stai puþin... De ce n-o fac aºa cum trebuie ?
Aºadar, vrei sã fii senator ? Sã ridici o tabãrã la Willet Creek ?
Vezi asta ? Legea deficitelor.
Paragraful 40. Vor ridica un baraj acolo unde crezi cã va fi tabãra ta.
Ai auzit de el ? Nu !
Au vorbit despre asta azi, în Senat, dar tu nu trebuia sã auzi.
De-aia te-a târât dupã ea cucoana aia elegantã.
De-aia te-au trimis aici, pentru cã nu deosebeºti un baraj de o cadã.
Dã-i drumul, fii senator !
Încearcã sã-i strici ciubucul dlui Taylor.
Dar dacã nu poþi, ºi nu vei putea niciodatã...
Du-te acasã ! Nu mai sta aici fãcându-i pe oameni sã te compãtimeascã !
Sã mergem, Diz !
Pe aici !
Hai, puºtoaico, o sã gãsim un preot !
- Ne cãsãtorim. - Da...
Bine...
Hai sã te duc acasã.
Sunt atâtea locuri în acel stat care chiar au nevoie de apã.
Am vorbit cu Kenneth Allen care deþine niºte terenuri acolo. N-a zis nimic de vreun baraj.
E ceva în neregulã aici, sunt sigur.
Nu voi vota asta pânã nu primesc rãspuns la câteva întrebãri.
- Jeff, te lupþi cu morile de vânt. - Chiar aºa ?
Încerci sã înþelegi într-un minut un proiect dezvoltat în doi ani.
- Motivele, beneficiile... - Beneficiile ? Cine e Taylor ?
- Poftim ? - Ce rol are el aici ?
Ce te face sã crezi cã el are vreo legãturã cu asta ?
Mi s-a spus cã treaba asta e ciubucul lui.
Îþi dai seama ce spui ?
Mã acuzi cã am elaborat un proiect în beneficiul unei singure persoane.
Cã am ajutat la plãnuirea unei escrocherii.
Centrala ? Vreau sã vorbesc cu James Taylor, în Jackson City.
Pãdurar, nu ? Manã cereascã ? Nici nu ºtie sã-þi spunã ce orã e ?
Vrei sã-mi spui exact ce a fãcut ?
E pe cale sã ne ruineze afacerea, ºi pe tine odatã cu ea.
Pe mine, Jim ? Cum ?
N-ai înþelege.
Uite ce e, amice, într-o jumãtate de orã sunt în drum spre Washington.
Orice s-ar întâmpla, sunt pregãtit pentru pãdurarul tãu.
O sã primeºti instrucþiuni de la Ken Allen.
N-am încredere în tine nici sã lingi un timbru.
Foloseºte-þi influenþa ca sã-l ajuþi pe Allen sã rezolve. Ai înþeles ?
Da, Jim.
Mã îndoiesc. Vino, Allen !
N-am putut sã-l duc sã viziteze nici mãcar un monument.
S-a tot þinut dupã noi. Trebuie sã ne scapi de el.
De când a aflat cã reprezentãm districtul Willow Creek, ne-a zãpãcit.
Jim, þi-am spus cã mã descurc. Mã opun venirii tale aici.
Ai dovedit cum te descurci.
Tu l-ai impulsionat sã scrie legi.
El e. Chick, dã-i drumul.
- Doar nu l-ai chemat pe Smith aici ? - Tu ce crezi ?
Chick, nu deschide uºa. Jim, nu poþi face asta.
- Lasã-l sã intre, Chick. - Bine, Jim.
Eu mã retrag din afacere.
Bunã dimineaþa, dle senator. Intrã !
Cum adicã, te retragi ?
Jim, nu poþi intra aici cu ameninþãri. Metodele tale nu funcþioneazã aici.
E senator. Nu conteazã cum, dar e senator.
Aici eºti în Washington.
Ameninþãri ? Metodele mele nu funcþioneazã în Washington ?
Cu tine au mers.
Nu asta e ideea. Bãiatul ãsta e altfel, e cinstit.
Are o pãrere foarte bunã despre mine. Nu putem face asta !
Ce-ar trebui sã fac ? Sã stau ºi sã-l las pe novicele ãsta
sã-mi punã beþe în roate la barajul de la Willet Creek ?
Nu cred.
Ori joacã aºa cum îi cântãm noi, ori îl fac bucãþele.
Jim, eu mã retrag din asta.
Te retragi ?
Nu vreau sã iau parte la crucificarea acestui bãiat.
Înþeleg...
Metodele noastre sunt prea dure pentru sufletul tãu sensibil, nu-i aºa ?
"Cavalerul de Argint" e prea bun pentru noi.
Metodele mele au fost bune în ultimii 20 de ani.
De când te-am cules din vãgãuna aia ºi te-am fãcut sã arãþi a senator.
ªi acum te retragi ?
Poate nu trebuie sã te retragi, Joe.
Poate aranjãm ca tu ºi cu pãdurarul sã plecaþi acasã împreunã.
- Jim, nu trebuie sã... - Nu-i nimic.
Totuºi, e pãcat sã ne despãrþim în felul ãsta dupã atâþia ani.
Mai ales acum, când urmeazã un congres naþional.
Joe, o sã dau totul uitãrii, la fel ca toþi prietenii noºtri.
Cred cã vom supravieþui.
Va trebui sã gãsim pe altcineva cu ceva mai multã raþiune.
Între timp, du-te ºi explicã-i dlui Smith cum stã treaba cu barajul.
E proiectul tãu. E reputaþia ta.
ªi dacã nu gãseºte destule idei cu care sã te combatã, trimite-l la mine.
O sã-i dau eu câteva.
Plec cu urmãtorul avion, Joe. Adio.
- Jim... - Da.
Vino aici.
Chestia e cã-mi place puºtiul.
N-aº vrea sã vãd cã eºti prea dur cu el.
Mã bucur sã vãd cã þi-ai revenit.
Pentru un moment, chiar mã speriasem.
Întoarce-te la birou. Te sun eu dupã ce termin cu Smith.
"Cavalerul de Argint"...
Dle senator...
Eram în trecere ºi m-am gândit sã ne întâlnim.
Ia loc. Cred cã i-ai cunoscut pe toþi bãieþii de aici.
Mi s-a spus cã ai umblat în vârful degetelor de când ai venit aici.
Asta e bine.
Unii mi-au spus cã eºti cam nãtãfleþ.
Dar eu cred cã eºti deºtept.
Eºti suficient de deºtept sã înþelegi o problemã când þi se explicã.
Cum ar fi ?
De exemplu, construirea unui baraj la Willet Creek.
- Ce interes aveþi în asta ? - Ce interes am ?
Orice aduce beneficii statului, e foarte important pentru mine.
Eu deþin multe platforme industriale, ziare ºi alte mãrunþiºuri.
Dacã aº fi simþit cã pui preþ pe bunãstarea statului, aºa, ca mine,
aº fi spus cã eºti un om de urmãrit pe viitor.
Ce anume îþi place ? Afacerile ?
Dacã da, alege orice slujbã în stat ºi þinteºte spre vârf.
Sau politica ?
Dacã îþi place sã fii senator, nu vãd nici un motiv sã nu te întorci,
ºi sã stai în Senat cât vrei. Dacã eºti deºtept !
Uitã-te la bãieþii ãºtia, sau la Joe Paine. O duc bine.
N-au nevoie sã-ºi facã griji cã trebuie realeºi, sau alte alea...
Sunt deºtepþi. Urmeazã sfaturile mele.
Adicã, le spuneþi acestor oameni ºi senatorului Paine ce sã facã ?
Da.
Joe Paine îmi urmeazã sfaturile de 20 de ani încoace.
Eºti un mincinos.
- Trebuie sã vorbesc cu senatorul Paine. - E plecat din oraº.
Plecat din oraº ? Nu se poate !
Salut, Jeff. Intrã !
Ai discutat cu Taylor ?
A zis cã de 20 de ani vã spune ce sã faceþi. L-am fãcut mincinos.
- Vino aici ºi stai jos. - Nu vreau sã stau jos.
ªtiu cum te simþi, Jeff.
Speram cã vei fi scutit de asta.
Speram cã o sã admiri peisajul ºi istoria, ºi te vei întoarce la bãieþii tãi.
Tu ai trãit într-o lume a bãieþilor. Pentru Dumnezeu, rãmâi acolo !
Asta e o lume a bãrbaþilor. E brutalã, tu n-ai ce cãuta aici.
Vei fi rãnit. Ascultã-mã, uitã de Taylor ºi ceea ce a spus.
Uitã de barajul de la Willet Creek...
Încã nu mi-aþi rãspuns, domnule.
Un om ca Taylor poate sã vã spunã ce sã faceþi ?
Jeff, ascultã, te rog, ºi încearcã sã înþelegi.
ªtiu cã e dur sã dai piept cu adevãrul.
E o lume a bãrbaþilor, unde trebuie sã-þi laºi idealurile la uºã, ca galoºii.
Acum 30 de ani aveam ºi eu idealurile tale.
Eram ca tine.
A trebuit sã iau aceeaºi decizie care þi s-a cerut ºi þie s-o iei astãzi.
ªi am luat-o.
Am fãcut un compromis.
Ca sã pot rãmâne în Senat ºi sã-mi servesc poporul pe alte cãi cinstite.
Acceptã realitatea, Jeff.
Mi-am servit bine statul, nu ?
Avem cea mai micã ratã de ºomaj ºi cele mai mari subvenþii federale, dar...
A trebuit sã fac un compromis. Nu te poþi baza pe voturile oamenilor.
Oricum, nici nu voteazã mereu.
Aºa s-au ridicat statele ºi imperiile încã de la începuturi, înþelegi ?
Poþi sã mã crezi pe cuvânt. Aºa stau lucrurile.
Þi-am spus toate astea, pentru cã m-am ataºat foarte mult de tine.
Aproape ca de un fiu.
ªi nu vreau sã te vãd suferind.
Când se va discuta mâine legea deficitelor, sã nu te bagi.
În spatele ei se aflã puteri mari. Te vor distruge înainte sã-þi dai seama.
Pentru binele tãu, ºi de dragul prieteniei mele cu tatãl tãu,
te rog, nu spune nimic !
Datã fiind urgenþa legii deficitelor, avem consensul unanim
ca fiecare senator sã vorbeascã doar o datã ºi nu mai mult de 5 minute,
despre fiecare paragraf al legii.
Aprodul va da citire legii.
Legea pentru subvenþionarea deficitelor pentru anul fiscal, Paragraful Unu.
Ajutor de urgenþã:
Amenajarea râurilor, porturilor ºi ºoselelor, 150 de miliarde.
Paragraful 40.
Subvenþie pentru captarea râului Willet Creek în bazinul natural de la Terry Canyon, 5 milioane.
Dle Preºedinte !
Dl senator Smith doreºte sã discute Paragraful 40 ?
Da, domnule.
Înþelegeþi cã nu aveþi la dispoziþie decât 5 minute ?
- Da, domnule. - Puteþi începe.
Dle Preºedinte, paragraful despre barajul de la Willet Creek nu e...
Dle Preºedinte !
Dl senator Smith doreºte sã cedeze cuvântul colegului sãu, dl Paine ?
- Da, domnule. - Puteþi începe.
Dle Preºedinte, mi-a revenit dificila sarcinã,
de a vã spune pe baza dovezilor ce mi-au fost aduse la cunoºtinþã,
cã îl consider pe dl senator Smith nedemn sã se adreseze acestui for.
Duceþi-vã ºi chemaþi-i pe senatori.
Se petrece ceva, veniþi înãuntru !
Dl senator va lua o pauzã pânã se va face ordine.
Toþi senatorii sunt aºteptaþi în salã !
- Ce se întâmplã ? - Nu ºtiu.
Puteþi începe.
Mã refer la proiectul iniþiat de dânsul, pentru crearea unei tabere naþionale de tineret.
Dânsul a precizat ºi terenul necesar pentru aceasta,
teren ce ar urma sã fie cumpãrat prin contribuþia bãieþilor din toatã America.
Domnilor senatori...
am dovezi care aratã cã terenul menþionat se aflã în proprietatea colegului meu.
L-a cumpãrat în ziua urmãtoare desemnãrii sale în Senat,
iar acum se foloseºte de aceastã instituþie pentru profitul sãu personal !
- Pãdurarul e în cofã. - Nu prea are sens...
Prin urmare, înaintez o moþiune Comisiei de Imunitate,
pentru a stabili dacã dl senator îºi mai poate continua activitatea în acest for.
Dle Preºedinte...
Liniºte !
Faceþi liniºte, sau evacuãm galeriile !
Urgent ! Pãdurarul e demascat de colegul sãu !
Urgent ! Paine îl acuzã pe Smith !
- Unde e Saunders ? - Ea trebuie sã ºtie ceva.
Aº vrea sã ºtiu. A plecat din oraº cu rabla ei.
Paine îl acuzã pe Smith cã vrea sã ridice tabãra pentru profitul sãu personal.
Dã-mi o þigarã !
Paine a cerut o audiere în faþa Comisiei de Imunitate.
Domnilor senatori, sincer sã fiu,
în dimineaþa în care dl Allen a dat buzna în biroul meu
aducând dovada cã dl Smith e proprietar al acelui teren, am fost uimit !
Scuzaþi-mã, dar ce aþi fãcut dupã ce aþi luat cunoºtinþã de asta ?
Am discutat imediat cu ºeful Arhivelor Statului, dl Arthur Kim.
Dle Kim, vã amintiþi dacã aþi înregistrat un asemenea act ?
La data menþionatã aici, dl Allen s-a prezentat la mine pentru a înregistra acest act.
A trecut peste 200 de acri pe numele Jefferson Smith.
De cât timp îl cunoaºteþi pe dl senator Smith, dle Allen ?
De mulþi ani.
În fiecare varã folosea terenul meu de la Willet Creek pentru tabãra lui.
Pãrea un tip foarte de treabã. Într-o zi mi-a fãcut o propunere.
Spunea cã are ocazia sã vândã terenul ãla cu cel puþin 500$ pe acru.
Eu aº fi fost mulþumit ºi cu 25. Aºa cã am fãcut o învoialã.
Eu îi cedez terenul, iar el îmi garanteazã prin contract cã primesc jumãtate din sumã,
dacã reuºeºte sã-l vândã.
Sincer sã fiu, mi s-a pãrut suspectã treaba asta.
Aveþi contractul pe care l-aþi menþionat ?
Terenul ãla n-ar fi fost pe numele lui dacã nu-l aveam.
Da, domnule. Semnat ºi predat !
- N-am semnat nici un contract ! - Ba l-a semnat !
Un moment, vã rog !
Dupã o îndelungã studiere a acestei semnãturi, opinia mea profesionalã
este cã scrisul îi aparþine lui Jefferson Smith.
Ca expert în grafologie,
aº spune cã numele lui Jefferson Smith de pe acest contract, a fost falsificat.
Pun la bãtaie cei 20 de ani de carierã profesionalã,
afirmând cã nu este un fals, ci chiar semnãtura dlui Smith !
Este foarte dureros pentru mine.
Bãiatul ãsta e fiul celui mai bun prieten al meu.
Am garantat pentru el în Senat. L-am ajutat la proiect.
Când l-a prezentat, m-am dus sã-l felicit.
Dar am subliniat cã pe locul ales de el pentru tabãrã, se va înãlþa un baraj.
În apropiere mai sunt terenuri bune, aºa cã i-am sugerat sã aleagã altul.
A devenit furios. Spunea sã mutãm barajul.
Am fost uimit de reacþia sa violentã. Nu înþelegeam.
Pânã când mi-a parvenit dovada cã el deþine acei 200 de acri.
Dupã cum aþi auzit, a plãnuit deja sã obþinã un profit imens
din bãnuþii trimiºi de bãieþii din aceastã þarã.
Vãzând asta, în ciuda sentimentelor mele faþã de bãiat,
simþul datoriei mi-a spus cã singura soluþie e excluderea sa din Senat.
E superbã maºinãria Taylor !
Dle senator Smith, vã rog !
Luaþi loc aici, vã rog !
Comisia e pregãtitã sã vã asculte, dle senator Smith.
Nu plecaþi, domnilor ! Sesiunea nu s-a încheiat !
Liniºte, vã rog !
Pãdurarul ãla nici n-a ºtiut ce l-a lovit când Jim Taylor s-a dat la el.
Care dintre voi vrea asta, fetelor ?
- O vrei ? - Da !
- Bunã seara. - Bunã seara, Saunders.
Când am vãzut cã nu eºti pe nicãieri, am avut o presimþire cã te gãsesc aici.
- Ce mai faci, Saunders ? - Bine.
Ce mai face soþul tãu ?
Diz... Nu suntem cãsãtoriþi.
Am fãcut bine cã m-am întors acum. ªtii ce am gãsit aºteptându-mã ?
- Un borcan de dulceaþã de la mama ta. - Serios ?
Era de cãpºuni ?
E cea mai bunã.
Am vãzut în ziare cã ai ajuns sã fii senator.
Tu m-ai sfãtuit corect, Saunders.
Mi-ai spus sã mã întorc acasã ºi sã mã ocup în continuare de puºtii ãia.
Un tânãr lipsit de experienþã ce vorbeºte prostii despre idealurile americane.
Sunt numai prostii, cu siguranþã.
- Uite ce e, dle senator... - Nu ºtiu...
Asta e o lume nouã pentru mine.
În ce mai poþi sã crezi...
când un om ca senatorul Joseph Paine se ridicã ºi jurã
cã i-am jefuit pe copii de bãnuþii lor.
Un om pe care l-am admirat ºi l-am venerat toatã viaþa.
Nu ºtiu...
Sunt multe cuvinte mari în oraºul ãsta. Unele sunt scrise în piatrã, altele...
Unii ca Taylor ºi Paine le pun acolo, sã le citeascã fraierii ca mine.
Apoi, când afli ce fac oamenii, de fapt...
Plec din oraºul ãsta cât pot de repede.
Departe de vorbe, de monumente ºi de tot spectacolul ãsta murdar.
Înþeleg.
Când o sã ajungi acasã, ce le vei spune copiilor ?
O sã le spun adevãrul.
Mai bine îl aflã acum, decât mai târziu.
Nu cred cã te vor crede.
Ar putea sã se uite la tine cu feþiºoarele triste ºi sã spunã:
"Ce-ai fãcut, Jeff, ai renunþat ? N-ai fãcut nimic ?"
Ce-ai vrea sã fac ?
O marionetã onorificã, aºa, ca mine, împotriva lui Taylor ºi Paine...
Amicul tãu, dl Lincoln, a avut ºi el un Taylor ºi un Paine al lui.
ªi toþi oamenii care au încercat sã-ºi exprime liber opiniile.
Piedicile nu i-au oprit, iar lumea îi numea nebuni.
ªi tot ce e bun pe lume, a venit din partea unor nebuni ca ei, ºtii asta.
Nu poþi renunþa acum, nu ºi tu.
Nu existã numai Taylor ºi Paine în Washington.
La ei numai umbra este mare.
N-ai avut încredere doar în Paine, sau în alþi oameni.
Ai avut încredere în ceva mai mare.
Ai dat dovadã de decenþã ºi corectitudine, ºi þara asta ar avea nevoie de aºa ceva.
ªi toatã lumea asta strâmbã. Foarte mult.
Þii minte prima zi când ai sosit aici ?
Mai ºtii ce ai spus despre dl Lincoln ?
Cã parcã stã acolo ºi aºteaptã pe cineva ?
Ai avut dreptate.
Aºtepta un om care sã se þinã de treabã.
Care sã intre în cei ca Taylor ºi sã-i azvârle cât colo.
Cred cã te aºtepta pe tine.
El ºtie cã poþi s-o faci. ªi eu ºtiu.
Ce ? Ce sã fac, Saunders ?
Nu te mai gândi sã renunþi, ºi îþi spun eu cum facem.
M-am gândit la asta tot drumul încoace.
E destul de riscant, dar cred cã poþi s-o faci.
Clarissa, unde putem bea ceva ?
Aºa mai merge ! Hai sã mergem la mine.
Dl Dearborn ! Dl Dernell ! Dl Dwight !
Azi îl dau afarã pe Smith, nu ?
Unde sunt tobele ? Unde e ghilotina ?
De fapt, unde e Smith ?
Nu s-a oprit din fugã de când a plecat din faþa Comisiei.
- Dl Singleton ! - Prezent.
- Dl Smith ! - Prezent !
Tipul ãsta nu e zdravãn !
Aprodul va continua prezenþa.
Vine Saunders.
Asta face parte din planul tãu ?
- Ce s-a întâmplat ? - Roagã-te, Diz, dacã ºtii cum.
Ai vreo legãturã cu venirea lui aici ?
Eºti nebunã ?
90 de senatori sunt prezenþi.
Cvorumul e îndeplinit.
Începem dupã ordinea de zi.
- Dle Preºedinte ! - Dl senator MacPherson...
Aº dori sã se citeascã raportul Comisiei referitor la demiterea lui Jefferson Smith.
Se va da citire raportului.
În raportul Comisiei de Imunitate s-a ajuns la concluzia,
dupã audierea a numeroºi martori,
cã Jefferson Smith nu mai poate fi membru al acestei instituþii.
Raportul este înaintat cu recomandarea de a fi aprobat.
Verdict: Jefferson Smith este demis din funcþia sa din Senat.
Dle Preºedinte, solicit adoptarea imediatã a acestei rezoluþii.
- Dle Preºedinte ! - Eu m-am adresat primul !
Eu am cuvântul.
Vreau sã cer votarea acestei rezoluþii fãrã întârziere.
Dl senator nu mai poate spune nimic...
Oricum, dl senator Smith e încã membru al acestui for,
ºi încã are dreptul la atenþia acestui prezidiu.
- Eraþi pe punctul de a aproba ! - Asta e doar impresia dvs.
Lãsaþi-l sã vorbeascã !
Înainte de a continua,
le reamintesc vizitatorilor de la galerie, cã se aflã aici ca oaspeþi,
ºi trebuie sã se poarte ca atare.
ªi adaug cã pãrerile lor nu vor afecta în nici un fel judecata acestui prezidiu.
Prezidiul dã cuvântul...
dlui senator Smith !
- Mulþumesc, domnule. - Diz, începe !
Cred cã domnii abia aºteaptã sã scape de mine de aici.
Iar dupã felul în care am fost dovedit, nici nu-i pot acuza.
Sunt dispus sã plec dupã ce vor vota,
dar înainte de asta, am câteva lucruri sã le spun.
Am mai încercat sã le spun asta ºi înainte, dar am fost tratat cu rãcealã.
De data asta aº vrea sã le spun.
- ªi nu voi pleca pânã nu le voi spune ! - Dl senator vrea sã cedeze cuvântul ?
- Cedaþi cuvântul ? - Nu, dle, mã tem cã nu !
Nu, domnule.
Am mai cedat odatã cuvântul, ºi n-am mai auzit apoi de el.
Nu, domnule.
ªi am putea cãdea la înþelegere chiar acum în legãturã cu "cedatul".
Am fost bine instruit azi-noapte.
Am aflat cã dacã cer sã mi se cedeze cuvântul în legãturã cu orice,
pot sã am cuvântul pânã în ziua de apoi !
Cu alte cuvinte, am ceva de spus, ºi o voi spune cu orice preþ.
Cer cuvântul !
- Cedaþi cuvântul ? - De ce ?
- Pot sã pun o întrebare ? - Bine.
Vreau sã-l întreb pe tânãrul coleg, dacã ceea ce are de spus,
are legãturã cu paragraful 40, cu barajul de la Willet Creek ?
Toate aspectele referitoare la aceastã problemã, s-au discutat la audieri.
Îl întreb pe distinsul coleg dacã are ceva de adãugat
la apãrarea pe care n-a putut s-o susþinã la audiere ?
- Nu mã pot apãra împotriva falsurilor ! - Comisia a stabilit altceva.
Domnul a fost declarat vinovat !
ªi cred cã vorbesc în numele tuturor,
când afirm cã nu vrem sã auzim un om cu un asemenea caracter,
discutând paragraful unei legi în faþa acestei Camere !
- Liniºte, domnilor ! - Dle Preºedinte !
Mi s-a înscenat totul, deoarece paragraful 40 e un ciubuc !
ªi eram gata sã vã spun cã un anumit om din statul meu, dl James Taylor,
vrea sã construiascã acest baraj în interesul sãu !
Un om ce controleazã o maºinãrie politicã ºi orice altceva din statul meu.
Un om suficient de puternic încât sã controleze politicieni.
Erau trei în camerã când am fost la el !
- Cedaþi cuvântul ? - Nu, domnule, nu-l cedez !
Acelaºi James Taylor mi-a oferit un loc în Senat pentru urmãtorii 20 de ani,
dacã aº fi votat pentru un baraj ce ºtiam amândoi cã e o înºelãtorie,
dar dacã îndrãzneam sã deschid gura, mi-a promis cã mã distruge !
Am venit ºi am încercat sã deschid gura,
dar lungul ºi puternicul braþ al dlui Taylor
a pãtruns în aceastã camerã ºi m-a apucat de ceafã...
- O chestiune de procedurã ! - Dle Preºedinte !
Senatorul Paine va vorbi.
Eu am fost cel ce l-am acuzat !
Acum susþine cã aº fi avut ordin sã aduc dovezi falsificate !
Îmi reproºeazã un comportament nedemn de un senator, ºi cer sã-mi cedeze cuvântul !
N-am spus cã senatorul Paine s-a aflat în acea camerã !
Eram în acea camerã !
Îl acuz pe acest om !
Prin tonul sãu, prin negarea sa, încearcã sã mã punã într-o luminã proastã.
Vã voi spune ce cãutam în acea camerã.
Dl Taylor, un respectabil cetãþean al statului,
adusese dovezile împotriva acestui om, iar noi îl rugam sã renunþe.
De ce ? Ca sã nu aducem ruºinea asupra unui stat onorabil !
- Dar a refuzat ! - Dle Preºedinte...
Unui asemenea om i se poate da un singur rãspuns.
Adevãrul, pe care l-am rostit ºi în faþa acestui for.
Încearcã sã ºantajeze Senatul, aºa cum a vrut sã mã ºantajeze ºi pe mine.
Pentru a-ºi pãstra scaunul, va încerca sã þinã în loc ºi Legea Deficitelor,
lege ce trebuie votatã imediat !
Pot sã vorbesc ?
Nu mai am rãbdare cu acest neobrãzat !
Îmi cer scuze pentru numirea lui.
Regret cã l-am cunoscut. M-am sãturat de acest tânãr nedemn !
Refuz sã mai stau aici ºi sã-l ascult.
Sper cã toþi colegii mei simt la fel.
Cedeazã cuvântul !
Domnilor, vã rog sã vã adresaþi prezidiului !
Dle Preºedinte, ce doreºte domnul de la acest for ?
O sã vã spun, domnule !
Vreau ºansa de a vorbi cu oamenii care mã cred.
Oamenii din statul meu mã cunosc, ºi îl cunosc ºi pe dl Taylor.
Când vor auzi povestea mea, îi vor distruge maºinãria dlui Taylor.
Vreau doar o sãptãmânã ca sã aduc dovada de acolo.
Dar vreau asigurarea Senatului cã nu voi fi demis ºi Legea nu va fi votatã.
- Cedaþi cuvântul ? - Doar pentru o întrebare.
În situaþia ruºinoasã în care se aflã, domnul mai are obrãznicia
de a încerca sã amâne Legea Deficitelor ?
- Doar o sãptãmânã ! - Dle Preºedinte !
Mã adresez senatorului.
E conºtient cã legea asta e amânatã de luni de zile în ambele Camere ?
Milioane vor rãmâne fãrã adãpost ºi mâncare.
Lucrãrile publice vor fi în impas !
Lipsim þara de ajutor ?
Cetãþenii statului trebuie sã scape de escrocii ce-i cãlãresc !
Dacã Senatul cedeazã în faþa acestui ºantaj, va ajunge de râsul lumii.
E o insultã sã ascultãm aºa ceva.
E o insultã la adresa senatorului Paine.
Eu voi urma exemplul senatorului,
ºi refuz sã mai stau aici, atât timp cât omul ãsta are cuvântul !
Ordine, domnilor !
Cred cã va trebui sã le vorbesc oamenilor din statul meu de aici !
Nu mã puteþi goni de aici pânã nu veþi auzi ce am de spus, chiar de va dura toatã iarna !
Obstrucþie !
Dle Preºedinte, se pare cã suntem singuri.
Nu mã plâng din raþiuni sociale, dar...
Dar cred cã ar fi pãcat ca aceºti domni sã piardã aºa ceva.
Solicit atenþia prezidiului...
asupra regulii nr. 5 din Regulamentul Senatului.
Paragraful 3...
"Dacã nu este întrunit cvorumul, o majoritate a senatorilor prezenþi..."
Se pare cã eu sunt aia.
"... poate solicita corpului de pazã sã cearã, iar dacã e necesar,"
"chiar sã-i oblige pe senatorii absenþi sã participe la ºedinþã."
Dle Preºedinte, eu solicit asta.
Fiind invocatã absenþa unui cvorum...
Faceþi apel la cvorum.
Nu-i nici o grabã, dle Preºedinte. Am destul timp.
Apel la cvorum !
Toþi senatorii sunt chemaþi în salã !
Faceþi prezenþa !
- Dl Agnew ! - Prezent.
Dl Albert ! Dl Alfred !
- Dl Ashman ! - Prezent.
Joe, fii atent ! Smith are cuvântul în continuare !
- Chiar când erau sã-l dea afarã ! - A reuºit, Diz ! E minunat !
O obstrucþie ! Miracolul ãsta îl vroiam !
Transmite în stat tot ce spune !
Vor auzi asta ºi în Patagonia.
Protestând, tot Senatul a ieºit din salã !
Nu aºa imparþial !
Treci de partea lui ! Luptã pentru el !
- Îl iubeºti pe maimuþoiul ãsta, nu ? - Tu ce crezi ?
Treci la treabã ! Fã cum îþi spun eu.
Cea mai mãreaþã bãtãlie a timpurilor moderne.
Un David care n-are nici mãcar o praºtie, se luptã cu Goliat,
maºinãria Taylor, presupus escroc. Din partea mea, poþi sã tai "presupus".
Îi aducem pe toþi de la sediu.
Unde sunt ? Puneþi telegraful în miºcare !
- L-ai gãsit pe Hendricks ? - Îl cautã.
Un editor...
De ce nu e la birou, unde îi e locul ?
N-ar fi mai bine sã te întorci în salã ?
Bãiatul se va adresa statului. Dacã întoarce opinia publicã împotriva noastrã...
Nici n-o sã înceapã.
În 5 ore formez opinia publicã. Toatã viaþa am fãcut asta.
O sã-l ponegresc pe derbedeu...
Lasã opinia publicã în seama mea.
Acum du-te în salã ºi þine-i pe senatori de partea ta.
L-am contracarat cu tot ce-am putut.
Nu mai suport.
Dacã îi convinge pe senatorii ãia, poþi sã-þi zbori creierii.
Aºa merge treaba, Joe !
Ori renunþãm, ori suntem cei mai tari.
Nu ne dãm în lãturi de la nimic pânã nu-l zdrobim...
- Hendricks la telefon ! - Du-te în salã, Joe.
Alo, Hendricks ? Zarurile au fost aruncate.
Sã nu aparã în ziare nimic din ceea ce spune Smith, sau vreun articol pro-Smith.
ªi în toate ziarele din stat ce le poþi atrage de partea ta.
ªi toate ziarele opoziþiei ce nu vor sã fie de partea noastrã,
vreau sã le întârzii 24 de ore.
Împiedicã-le livrãrile, goneºte-i de pe stradã ! Nu-mi pasã ce le faci !
Îngroapã-le 24 de ore. Aºa o sã am timp suficient.
Apãrã maºinãria ! Fã-l praf pe tipul ãsta !
Chestiile obiºnuite. Criminal, blocheazã legile importante, înfometeazã oamenii...
Joe, nu te duci la Senat ?
ªi, Hendricks, agitã mulþimea.
Pune-i sã trimitã scrisori de protest, telegrame, ce vrei tu.
Cumpãrã tot timpul disponibil la toate posturile de radio din stat
ºi pune-i sã vorbeascã împotriva lui Smith.
Nu-mi pasã cât costã, plãteºte !
Treci la treabã !
Obstrucþia asta e o tentativã miºeleascã de a vã atrage atenþia
de la adevãrul ce a fost stabilit.
Jefferson Smith a fost prins furând de la bãieþi.
Ajutorul va fi oprit. Oamenii vor rãmâne fãrã slujbe.
- Am mai vãzut obstrucþii, dar... - Smith nu poate continua. E ridicol.
Trebuie sã-i retragem dreptul la cuvânt.
Atât timp cât dl Smith deþine cuvântul în mod legitim, îl va pãstra.
Dupã pãrerea mea, tânãrul are dreptate.
Dreptate ? ªantajul e drept, Henry ?
Joe, mie de la început nu mi-a plãcut bãiatul ãsta.
Dar cred cã nici un om nesincer nu s-ar lupta atât împotriva tuturor.
Mã bucur sã ºtiu asta, Martin.
Dupã 20 de ani, mã bucur sã aflu cã-l credeþi pe el, nu pe mine.
Asta înseamnã !
Dacã el are dreptate, eu mã înºel.
Joe, nu putem aranja sã lãsãm barajul deoparte ºi sã lãsãm legea sã treacã ?
Nu e vorba de baraj.
E vorba de onoarea ºi reputaþia mea.
De integritatea Comisiei de Imunitate, chiar de integritatea Senatului !
Dacã vreþi sã scoateþi paragraful 40, n-aveþi decât. Eu demisionez.
Stai puþin, Joe...
Astea sunt prostii. Joe are dreptate, o înþelegere e imposibilã.
Trebuie sã continuãm aºa. Sã-l combatem !
Sã nu-l slãbim ! Sã lucrãm în schimburi !
- Eºti de aceeaºi pãrere, John ? - Sunt ºi eu o datã de acord cu tine.
E timpul sã mergem în salã.
Cum poate un om neexperimentat sã ºtie atâtea lucruri ?
Nu poate continua prea mult.
... cu anumite drepturi inalienabile,
printre acestea fiind viaþa, libertatea ºi obþinerea...
Se pare cã a venit schimbul de noapte.
Vã rog sã vã opriþi pânã la reinstalarea ordinii.
Vã vorbeºte H. V. Coltenborn.
Jumãtate din oficialii de la Washington sunt aici sã vadã acest spectacol.
Dreptul de a vorbi cât poþi.
Dreptul american de a vorbi liber, în cea mai dramaticã formã.
Cel mai neînsemnat om de aici, odatã ce are cuvântul, conform regulilor,
poate vorbi atât timp cât poate sta în picioare,
cu condiþia sã nu se aºeze,
ºi sã nu pãrãseascã încãperea, sau sã se opreascã din vorbit.
Galeriile sunt ticsite.
În galeria diplomaþilor se aflã reprezentanþii a douã puteri dictatoriale.
Se aflã aici sã vadã ce nu pot vedea acasã: democraþia în acþiune.
... viaþa, libertatea ºi obþinerea fericirii,
iar pentru apãrarea acestor drepturi, sunt instituite guvernele,
ce îºi obþin puterile din acordul celor guvernaþi.
Iar dacã o formã de guvernãmânt devine destructivã
este dreptul poporului de a o schimba, sau de a o desfiinþa.
Cum mã descurc ?
- Nu mai trage de timp ! - E Clark, Jim !
- Alo ! - Dle Taylor !
Stai puþin...
Sunã-l pe senatorul Paine.
Sunt Jim Taylor, sunt în Washington. Despre obstrucþia lui Smith...
Ziarele din sud-vest trebuie sã realizeze cã legea ce încearcã s-o blocheze,
va afecta ºi domeniul lor.
E datoria patrioticã a fiecãrui ziar... Stai puþin ! Da ?
- Vã cautã din Jackson City ! - Sã aºtepte !
Omul ãsta trebuie pistonat pânã pocneºte !
Întotdeauna mi-a plãcut partea asta din Declaraþia de lndependenþã.
Nu veþi avea o þarã în care sã fie valabile aceste reguli,
dacã n-aveþi oameni ce au aflat cã au drepturi, dupã ce au primit un pumn în nas.
E bun ca titlu de articol.
Dar e ceva curios la bãrbaþi.
Toþi îºi încep viaþa prin a fi bãieþi.
N-aº fi surprins dacã ºi senatorii au fost bãieþi odatã.
De aceea mi s-a pãrut o idee bunã de a-i scoate pe bãieþi din oraºele aglomerate
ºi din subsolurile murdare, doar câteva luni pe an,
ºi sã-ºi clãdeascã trupurile ºi minþile pentru o slujbã de bãrbat,
pentru cã ei se vor afla la aceste birouri într-o zi.
Pãrea o idee bunã, sã aduni bãieþi din toatã þara,
bãieþi de toate naþionalitãþile ºi din toate clasele sociale.
Sã se întâlneascã, sã descopere cum gândesc alþi oameni.
Pentru cã n-aº da doi bani pe regulile voastre,
dacã în spatele lor nu s-ar afla o oarecare bunãtate de zi cu zi,
ºi o micã purtare de grijã pentru aproapele tãu.
E destul de important.
Nu e decât trupul acestei democraþii, înmânatã omenirii de niºte oameni mari !
Dar dacã trebuie sã construiþi un baraj acolo unde ar trebui sã fie o tabãrã,
pentru a obþine anumite comisioane, asta e altceva. Nu !
Sã nu vã închipuiþi cã mã întorc acasã ºi le voi spune bãieþilor:
"Uitaþi de asta, bãieþi !"
"Tot ce v-am spus despre þara în care trãiþi, sunt prostii !"
"Nu e þara voastrã. E a unora ca James Taylor." Nu, nu eu !
Cine crede cã aº face aºa ceva, sã se mai gândeascã o datã !
Am vrut doar sã vãd dacã mai aveþi feþe.
Îmi pare rãu, domnilor...
ªtiu cã nu sunt respectuos faþã de acest for onorabil.
Un tip ca mine n-ar fi trebuit lãsat sã ajungã aici.
ªi nu-mi place cã stau aici ºi vã pun rãbdarea la încercare, dar...
Ori am dreptate, ori sunt nebun !
Aþi îndrãzni sã supuneþi asta la vot, dle senator ?
- Pot sã pun o întrebare ? - Vã rog.
În lumina grijii înduioºãtoare a domnului faþã de senatori,
ºi þinând cont cã vorbeºte de 7 ore ºi jumãtate, probabil fiind foarte obosit,
ar permite întreruperea acestei sesiuni pânã mâine dimineaþã,
când ar putea continua mai energic flecãreala sa profundã ?
Nu, n-o face !
Întreabã-l pe el !
Dle Preºedinte, ce se va întâmpla de dimineaþã ?
Voi mai avea cuvântul, sã-mi continui "flecãreala" ?
Dacã dl senator permite întreruperea acestei sesiuni,
nu va mai avea cuvântul de dimineaþã ºi nu va mai putea "flecãri" nimic.
Doar dacã i se va permite de cãtre acest prezidiu.
Dupã cum spuneam, domnilor...
ori am dreptate, ori sunt nebun. ªi mã simt bine.
- Ce-ai adus, Dick ? - De la dra Saunders.
Jeff, eºti minunat. Presa e cu tine.
Citeºte-le Constituþia foarte lent.
Diz spune cã sunt îndrãgostitã de tine. P.S. Are dreptate.
Dl senator renunþã la cuvânt ?
Sã renunþ ? Nu !
Mã simt bine !
Constituþia Statelor Unite...
Pagina unu, colþul din stânga, sus...
"Noi, poporul Statelor Unite, cu gândul de a alcãtui o uniune mai perfectã..."
Da ? Cumpãrã-l, sau distruge-l !
- ªi rubrica lui Brady ? La naiba ! - Ce s-a întâmplat ?
Asta e crimã, pune-l sã renunþe.
- Nu ajunge nicãieri. - Cum adicã ?
Nimic din ce spune nu se tipãreºte în statul ãla.
Nu !
Toate ziarele din stat s-au dat de partea lui Taylor, ºi le transmite numai prostii !
- Un om manipuleazã tot statul ? - La mare artã !
Libertatea presei !
Stai puþin, am o idee !
Jeff are un ziar, "D'ale bãieþilor", nu ?
Grozav !
În stat nu sunt lãsaþi sã tipãreascã ce spune Jeff.
Dacã vã transmit un articol prin telefon... Scrie-mi unul de prima paginã, Diz.
Îl puteþi tipãri ºi apoi sã împãrþiþi un milion de exemplare ?
Grozav !
Pregãtiþi-vã sã notaþi, dnã Smith !
Bãieþi, am ºtiri despre Jeff. Repede, hârtie ºi creioane !
Gata, începem !
Sunt gata, Clarissa !
Mi-a spus Clarissa !
Bine, mamã !
"Jeff spune adevãrul. Îl demascã pe Taylor."
Vreau toatã ediþia de dimineaþã. Sã i se ia cuvântul !
Începeþi campania de proteste. Transmite !
"Barajul e o fraudã menitã sã umple buzunarele lui Taylor."
Ai aici editorialul !
"Escrocul ce vã reprezintã are cuvântul în Senatul Statelor Unite."
- Grãbiþi-vã, bãieþi ! - Sã ne miºcãm repede !
Haideþi ! Aduceþi hârtia !
"...dragostea nu-ºi cautã folosul sãu..."
"...nu se umflã de mândrie..."
"...iar acum rãmân acestea trei: credinþa, nãdejdea ºi dragostea."
"Dar cea mai mare dintre ele e dragostea."
Citiþi despre Jeff.
"D'ale bãieþilor". Împãrþit de 9 milioane de puºti.
Ce mai aºteptaþi ? Scoateþi-l din circuit !
Scoateþi ziarele de aici !
Citiþi acum ! Jeff Smith minte în Senat !
Telegrafiaþi Congresului !
Vom lãsa un om ca Jeff sã arunce cu noroi într-un om ca Joe Paine ?
- Sunteþi pentru Joe Paine ? - Da !
Urale pentru Jeff Smith !
Sunt copii rãniþi în tot oraºul !
- Spune-i lui Jeff sã se opreascã. - Bine... La revedere.
Senatorul Smith vorbeºte de 23 de ore ºi 16 minute.
E cel mai neobiºnuit ºi spectaculos lucru din istoria Senatului.
Un american simplu þine cea mai lungã cuvântare din þarã.
Lipsa de experienþã e compensatã de luptã.
Dar deja încep sã-i tremure picioarele.
Ochii împãienjeniþi, vocea pierdutã... Nu mai rezistã prea mult.
ªi toate oficialitãþile din Washington vor sã fie aici când va claca.
Nu existã compromisuri în adevãr.
Asta e tot ce am avut de spus.
Când a început asta ? Mi se pare cã a trecut un an.
Se întâmplã lucruri groaznice. Trebuie sã-l opresc.
Acum îl ascultã. Se poate întâmpla orice.
Ridicaþi-vã de la pãmânt. Doar atât cer.
Ridicaþi-vã alãturi de acea doamnã din vârful cupolei Capitoliului.
Doamna ce stã mãrturie pentru libertate.
Priviþi þara asta prin ochii ei dacã vreþi sã vedeþi ceva.
Nu veþi vedea doar peisajul.
Veþi vedea tot ce ºi-a fãurit omul pentru el dupã secole de luptã.
Lupta pentru ceva mai bun decât legea junglei.
Lupta de a sta în picioare, liber ºi decent, aºa cum a fost creat.
Indiferent de rasã, culoare, sau credinþã.
Asta aþi vedea.
Acolo nu existã loc pentru corupþie, lãcomie sau minciuni,
sau compromisuri cu libertãþile omului.
Dacã asta au fãcut adulþii acestei lumi,
ar trebui sã facem repede taberele alea ºi sã vedem ce pot face copiii.
ªi nu e prea târziu.
Pentru cã þara asta e mai mare decât Taylor, decât voi, decât mine, sau orice altceva !
Marile principii nu se pierd odatã scoase la luminã !
Sunt chiar aici ! Dar trebuie sã le vedeþi din nou !
Dle Preºedinte...
Pot sã adresez o întrebare ?
- Acceptaþi întrebarea colegului ? - Da, sã mã întrebe.
Dl senator a spus cã vorbeºte pentru cetãþenii statului sãu.
A aºteptat, aºa cum s-a exprimat, ca ei sã soseascã aici în cete.
Domnul ar fi interesat de ceea ce au de spus acei oameni ?
Asta a fost, Diz.
Da, domnule, sigur cã da.
Dle Preºedinte, am permisiunea de a aduce dovezi ale rãspunsului statului meu ?
Existã vreo obiecþie ?
- Puteþi începe, dle senator. - Aprozii !
Nu suport sã-l vãd lovit în halul ãsta !
- Opinie publicã fãcutã la comandã. - Fãcutã de Taylor.
Iatã rãspunsul pentru domnul.
50.000 de telegrame ce îi cer sã renunþe la cuvânt !
Invit Senatul sã le citeascã. Îl invit pe colegul meu sã le citeascã.
Rãspunsul oamenilor pentru dl Jefferson Smith.
Opreºte-te, Jeff !
Cred cã asta e doar încã o cauzã pierdutã, dle Paine.
Tot ce voi nu ºtiþi despre cauze pierdute, ºtie dl Paine.
Odatã a spus cã sunt singurele cauze pentru care meritã sã lupþi.
S-a luptat pentru ele odatã.
Din singurul motiv pentru care orice om s-a luptat pentru ele.
Din cauza unei simple reguli...
Iubeºte-þi aproapele.
ªi în lumea de azi, plinã de urã, omul ce ºtie regula asta, e de mare încredere.
ªtiþi aceastã regulã, dle Paine.
ªi v-am iubit pentru asta, la fel ca tatãl meu.
ªi ºtiþi cã aþi luptat pentru cauze pierdute mai tare decât pentru celelalte.
Chiar aþi murit pentru ele.
Asemeni unui om ce l-am cunoscut amândoi, dle Paine.
Credeþi cã sunt înfrânt.
Toþi credeþi cã sunt înfrânt !
Nu sunt înfrânt !
Voi sta aici ºi voi lupta pentru aceastã cauzã pierdutã !
Chiar dacã aceastã camerã se va umple cu minciunile astea !
Chiar dacã Taylor ºi armatele lui vor mãrºãlui pânã aici !
Cineva tot mã va asculta !
N-are nimic, doar a leºinat.
- Dã-mi drumul ! - Ce este, Joe ?
Nu merit sã fiu senator ! Nu merit sã trãiesc !
Daþi-mã pe mine afarã, nu pe el !
Taylor e un escroc !
E o crimã împotriva oamenilor ce m-au trimis aici, iar eu am comis-o !
Tot ce-a spus bãiatul ãsta e adevãrat !
Despre mine ºi Taylor, despre comision, ºi despre corupþia politicã din statul meu !
Totul e adevãrat ! N-am ce sã caut aici !
N-am ce sã caut în nici un loc onorabil !
Daþi-mã pe mine afarã, nu pe el !
Am reuºit !
Ordine, domnilor, vã rog !
- A reuºit ! - Dã-mi drumul !